27.07.2026 Справа № 756/5779/25

Справа № 756/5779/25
Провадження № 2/756/462/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2026 року    м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Діденка Є.В.,
за участю секретаря - Павлишина О.О.,
позивача - ОСОБА_1 ,
відповідача - ОСОБА_2 ,
третьої особи - ОСОБА_3 ,
представника позивача - ОСОБА_4 ,
представника відповідача - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
в с т а н о в и в:
У квітні 2025 року Позивач через свого представника звернулась з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначення над Позивачем піклувальником ОСОБА_3 та стягнення з Відповідача на користь Позивача аліменти в розмірі 1/3 частини доходу з 16.07.2020 року.
В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що з 12.07.2008 року ОСОБА_6 та ОСОБА_2 перебували в офіційному шлюбі. Від даного шлюбу народилась спільна дитина -  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07.05.2012 року шлюб між ОСОБА_7 та Відповідачем розірвано. Дитина проживає окремо від батька з 2009 року у квартирі бабусі ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Родинних стосунків Відповідач із донькою не підтримував, із моменту її народження не піклувався про фізичний і духовний розвиток, її навчанням, не забезпечував необхідним харчуванням, лікуванням та медичним доглядом, усім цим займалась мати дитини та бабуся. Крім того, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04.02.2020 року (справа №755/1069/20) Відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 186 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати Позивача, після чого її вихованням та піклуванням займалась бабуся, однак на прохання Відповідача надати будь-яку допомогу на утримання доньки, останній не реагував і допомоги не надавав. Таким чином, враховуючи, що з народження Позивачем піклується її бабуся, вона просить суд призначити її піклувальником ОСОБА_3 . До 16.07.2020 року Позивачем опікувалась мати, однак після її смерті вона зверталась до батька із проханням щодо належного виконання батьківських обов`язків за її утриманням, однак Відповідач такі прохання ігнорував, а утриманням Позивача після смерті ОСОБА_6 займається бабуся ОСОБА_3 , тому Позивач просить стягнути з Відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/3 частини доходу з 16.07.2020 року.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 24.04.2025 року головуючим суддею обрано Діденка Є.В.
Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 12.05.2025 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 24 червня 2025 року та звільнено Позивача від сплати судового збору за подання позову.
24 червня 2025 року підготовче судове засідання відкладено на 05 серпня 2025 року за клопотанням представника відповідача для ознайомлення із матеріалами справи.
24.07.2025 року на адресу суду надійшов висновок Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації.
31.07.2025 року на адресу суду від Відповідача надійшов відзив, в якому останній просив суд відмовити в частині позбавлення батьківських вимог і призначення піклувальника, а щодо стягнення аліментів позовні вимоги у цій частині Відповідач визнає частково, а саме у розмірі 1/4 частини доходу від дня пред`явлення позову і до досягнення Позивачем повноліття. В обґрунтування Відповідач зазначив, що після розлучення із матір`ю доньки він не припиняв піклуватися про свою дитину, регулярно з нею бачився, відвідував значимі для неї заходи та проводив із донькою час разом. Відповідач надавав і продовжує надавати доньці кошти, у зв`язку із чим відкрив «дитячу» картку в АТ «Універсал Банк», яку прив`язав до своєї картки, та здійснював грошові перекази у різних сумах. Відповідач вважає, що донька під тиском звернулась до суду, не визнає вимоги в частині позбавлення його батьківських прав і призначення бабусі піклувальником над донькою, однак не заперечує проти стягнення з нього аліментів в частині 1/4 його заробітку, оскільки добровільно та регулярно перераховує доньці кошти та купує речі.
05 серпня 2025 підготовче судове засідання відкладено на 02 вересня 2025 року за клопотанням представника відповідача.
29.08.2025 року на адресу суду від представника позивача надійшли пояснення, в яких він просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що зустрічі Відповідача з донькою відбувалися лише за проханням матері та бабусі дитини, після повномасштабного вторгнення з 2022 року польська сторона запросила Позивача і її бабусю до Польщі та повністю оплатила дорогу і взяла на себе витрати по їхньому проживанню, водночас будь-яких витрат Відповідач зі свого боку не поніс. Крім того, останнім часом хрещена Позивача надавала дитині набагато більшу допомогу, ніж батько дитини. Сторона Позивача не погоджується із частковим визнанням позовних вимог у частині стягнення аліментів, оскільки навіть після смерті матері дитини, Відповідач ухилявся від виконання батьківських обов`язків та матеріального утримання доньки.
02 вересня 2025 року суддею протокольно ухвалено закрити підготовче провадження по справі та призначити до судового розгляду по суті на 06 листопада 2025 року та встановлено порядок дослідження доказів.
06 листопада 2025 року судове засідання знято з розгляду у зв`язку із перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню №756/11277/25. Наступне засідання призначено на 11 листопада 2025 року.
11 листопада 2025 року у судовому засіданні задоволено заяву представника позивача про залишення позовних вимог у частині призначення піклувальником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вислухано пояснення Позивача, її представника та третьої особи по суті позову та оголошено перерву до 28 листопада 2025 року у зв`язку із відключенням електроенергії у приміщенні суду.
28 листопада 2025 року судове засідання відкладено на 16 грудня 2025 року за клопотанням представника відповідача.
16 грудня 2025 року у судовому засіданні вислухано пояснення Відповідача та його представника по суті позову та оголошено перерву до 30 січня 2026 року.
30 січня 2026 року судове засідання знято з розгляду у зв`язку із відсутністю електроенергії у приміщенні суду. Наступне засідання призначено на 26 лютого 2026 року.
26 лютого 2026 року у судовому засіданні допитано свідків з боку Позивача, які з`явились в засідання, та оголошено перерву до 16 квітня 2026 року для повторного виклику Відповідача та його представника.
16 квітня 2026 року у судовому засіданні допитано свідка з боку Відповідача та оголошено перерву до 30 квітня 2026 року за клопотанням представника відповідача.
30 квітня 2026 року судове засідання знято з розгляду у зв`язку із розглядом головуючого судді невідкладних запобіжних заходів у кримінальних провадженнях №756/818/26 та 756/7084/26. Наступне засідання призначено на 18 червня 2026 року.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити.
Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав не визнали, зазначивши, що зі свого боку Відповідач намагався налагодити стосунки із донькою весь час, періодично здійснював грошові перекази, підтримував зв`язок, однак у зв`язку із підлітковим віком, донька піддається тиску з боку бабусі, а у частині стягнення аліментів визнає позовні вимоги частково у розмірі 1/4 з дня звернення до суду з позовом.
Третя особа - ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила задовольнити.
Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, однак у матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника, враховуючи висновок органу опіки та піклування.
Після дослідження доказів і проведення судових дебатів, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вислухавши сторін, дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком є - ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_6 .
Згідно з копією витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва №89929146 від 02.03.2023 року, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 24.04.2000 року разом із бабусею ОСОБА_3 .
Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 42 років, про що зроблено актовий запис №11918.
Відповідно до довідки Ліцею «Оболонь» про участь батьків учениці 10А класу ОСОБА_1 зазначено, що дитина відвідує регулярно заняття у школі, завжди охайна та доглянута, з педагогами стосовно навчання дитини до червня 2020 року спілкувалась мати учениці, а після її смерті - бабуся ОСОБА_3 . Батько дитини контакт зі школою не підтримує, із вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує.
Згідно з наданими суду квитанціями, Відповідач за період з 2023-2025 рр. здійснював перекази на картковий рахунок доньки ОСОБА_1 , підтримує з нею зв`язок та проводить разом час, на підтвердження чого Відповідачем надано фотографії, на яких батько та донька зображені разом у різних містах, проводячи час разом.
Позивач зазначає, що її хрещена ОСОБА_8 надавала їй фінансову допомогу за період серпня 2025 р. на загальну суму 72 110,13 грн., на підтвердження чого Позивачем надано копії платіжних інструкцій АТ КБ «ПриватБанк».
Відповідно до висновку Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації №10413-2118 від 23.07.2025 року, Орган опіки та піклування рекомендує суду позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_1 .
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9  зазначила, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з 2006 року, її онук спілкується та дружить із ОСОБА_1 , свідок добре знає маму та бабусю дитини, спілкувалась із ними майже кожного дня на дитячому майданчику, однак батька дівчинки свідок за весь час проживання не знає і не бачила. Після смерті матері ОСОБА_1 її опікою та вихованням займається бабуся ОСОБА_3 . Один раз свідок поцікавилась інформацією стосовно батька дитини, на що ОСОБА_6 повідомила, що деталі розповідати не хоче, однак зазначила, що він донькою не цікавиться і зв`язок не підтримує.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8  зазначила, що вона є подругою померлої ОСОБА_6 та хрещеною матір`ю дитини ОСОБА_1 . Свідок зазначила, що до смерті ОСОБА_6 , остання займалась утриманням та вихованням дитини, батько ніякої участі не брав і будь-якої допомоги не надавав, а після смерті матері її вихованням займалась бабуся ОСОБА_3 та свідок як хрещена матір. Шлюб у Сторін тривав недовго, оскільки Відповідач грав в азартні ігри та мав багато боргів. Відповідач після смерті колишньої дружини епізодично з`являвся в житті дитини. Водночас, свідок після смерті подруги намагалась матеріально надавати будь-яку фінансову допомогу ОСОБА_10 , оскільки батько дитини коштів на харчування, ліки або покупку речей не надавав. Дитина показувала свідку повідомлення, де вона випрошувала у батька кошти, останні два роки Відповідач нічого не надавав, а до того перераховував незначні кошти дитині. Долучені до справи квитанції про перерахунок свідком на користь ОСОБА_10 коштів свідок пояснила тим, що допомагала і дитини, і бабусі в оплаті житлово-комунальних послуг, придбанні харчування. Відомості про спосіб життя та роботу батька дитини свідку невідомо. Про періодичні перерахування Відповідачем коштів дитині свідку відомо, а також щодо зустрічей із батьком, дитина розповідала про візит до перукарки в салон, проведення часу в кафе, бабуся також намагалась налагодити контакт батька із донькою. Свідок повідомила, що мати дитини до суду не зверталась стосовно стягнення з батька аліментів на утримання доньки, оскільки хотіла триматися від нього подалі у зв`язку із боргами Відповідача.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11  зазначила, що знайома із ОСОБА_3 та її онукою ОСОБА_1 , є сусідами з дитинства дитини за адресою: АДРЕСА_2 . Батька дитини свідок ніколи не бачила, за нього нічого їй не розповідали, бачила ОСОБА_10 або з матір`ю, або з бабусею, утриманням дитини займалась бабуся. 
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12  зазначила, що є цивільною дружиною Відповідача орієнтовно один рік, але знайома з ним більше 3 років, та бачила як останній активно цікавився життям доньки ОСОБА_10 . На випускному вечорі 2025 р. доньки Відповідач відвіз дитину до салону свідка та оплатив їй б`юті послуги. Відповідач розповідав свідку як він проводив час із донькою, а саме як були на річці Дніпро та катались на човні, періодично приводив її до салону свідка для здійснення косметичних процедур, які сам оплачував, дарував доньці подарунки, а саме мобільний телефон, одяг, також свідку відомо, що Відповідач намагався передати ОСОБА_10 речі, які зібрала для неї бабуся (мама Відповідача), однак вона відмовляється їх отримувати, пропонував фінансову допомогу, однак дитина також відмовилась. Свідку відомо, що Відповідач намагався влаштувати зустрічі із донькою, пропонував допомогу, однак ніякої відповіді не отримав, також пропонував доньці провести літні канікули разом із ним, однак донька перестала виходити після цього на зв`язок із батьком. Свідку відома ситуація та вона бачила, як батько писав доньці смс-повідомлення із пропозицією скористатися косметичними процедурами, надав мобільний номер телефону свідка, однак відповідь від дитини не надійшла. Після початку повномасштабного вторгнення росії в Україну Відповідач хотів, щоб донька була у безпечному місці і жила з його матір`ю в Польщі, однак бабуся ОСОБА_3 хотіла повезти дитину в росію і просила Відповідача відмовитися від батьківських прав.
Згідно зі ст. ст. 150-180 СК України батьки зобов`язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної, загальної та середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Як зазначено у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21, тлумачення змісту п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
За приписами ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, суд зазначає, що у цій справі Позивач не надала суду достатніх доказів на підтвердження того, що Відповідач свідомо, систематично і протягом тривалого періоду часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.
Із досліджених судом доказів встановлено, що батько, хоч і не часто, але періодично мав контакти з дитиною, цікавився її життям, намагався налагодити із нею стосунки, проводив із донькою час, надавав хоч і не велику, але матеріальну допомогу.
Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини у їх сукупності, позицію Відповідача, який не втратив інтересу до дитини, суд вважає, що Позивачем не було доведено, що Відповідач систематично, протягом тривалого часу і свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків.
З цих міркувань суд не погоджується із наданим висновком Органом опіки і піклування, у якому визнано доцільним позбавляти Відповідача батьківських прав, і який ухвалено без з`ясування позиції Відповідача.
Крім того, суд враховує, що відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, позбавлення батьківських прав є втручанням у право особи на повагу до приватного і сімейного життя, що передбачено статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому в даному випадку суду необхідно оцінити, наскільки таке втручання є необхідним у демократичному суспільстві (п. 47 рішення у справі «Савіни про України», п. 49 рішення у справі «Хант проти України»).
З урахуванням встановлених судом обставин, Позивач не довела суду, що застосування такого виключного заходу, як позбавлення Відповідача батьківських прав є необхідним і виправданим, та буде перш за все відповідати її інтересам.
Тому, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у вказаному випадку є передчасним, підстав для його застосування не доведено, а тому у позові в цій частині слід відмовити.
Крім того, суд звертає увагу, що стороною Позивача також не надано доказів в частині стягнення аліментів з Відповідача з 16.07.2020 року, а саме докази того, що мати до моменту смерті і бабуся вживали заходів щодо одержання аліментів з Відповідача, але не могли їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.
Водночас, оскільки встановлено, що дочка проживає із бабусею, і батько дитини відповідно до закону зобов`язаний брати участь в її утриманні, то позов в частині стягнення аліментів слід задовольнити частково в розмірі 1/4 частини заробітку Відповідача.
На підставі ст. 141 ЦПК України, з Відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави за вимогами про стягнення аліментів, а у зв`язку із відмовою позовних вимог у частині позбавлення батьківських прав з Відповідача судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) або опікуна чи піклувальника, аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 квітня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір в сумі 1 211 грн. 20 коп.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.В. Діденко