Справа № 685/848/26
Провадження № 2/685/729/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2026 року      

Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Самойловича А.П., розглянувши в селищі Теофіполь у спрощеному провадженні без виклику учасників цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В :

30 липня 2026 року від ТОВ «Факторинг партнерс» надійшла позовна заява до суду з вимогою стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 100530152, укладеним 03 травня 2025 року між кредитодавцем ТОВ «Мілоан» та відповідачем, право вимоги за яким перейшло до позивача, яка становить 34371,28 грн. і складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 10320 грн., заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 6075,6 грн., заборгованості за процентами з моменту відступлення права вимоги в сумі 7376,48 грн., заборгованості за пенею та/або штрафами в сумі 4719,2 грн. та заборгованості за комісіями в сумі 5880 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням позичальником своїх договірних зобов`язань по поверненню кредиту. 
Позовна заява була подана до суду через систему «Електронний суд», позивачем разом з позовною заявою надано докази направлення, відповідно до вимог ч. 7 ст. 43 ЦПК України, відповідачці копій позовної заяви та доданих до неї документів на адресу її зареєстрованого місця проживання по АДРЕСА_1 . Судом за цією ж адресою направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі, яка була повернена до суду без вручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.
Згідно ст. 128 ЦПК України учасник справи у такому випадку вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.
Відповідачка відзиву не направила.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. 
Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі. 
03 травня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 100530152, який, згідно пунктів 6.1, 6.2, укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь на прийняття пропозиції про укладення цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (СМС) на мобільний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). 
Текст договору містить відомості щодо адреси, адреси електронної пошти, номеру мобільного телефону, паспортні дані, РНОКПП позичальниці, а відповідно до довідки кредитодавця про підписання позичальником кредитного договору електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора «310903», тобто факт укладення кредитного договору між кредитодавцем ТОВ «Мілоан» та позичальницею ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження. 
За умовами пунктів 1.1-1.4 договору кредитодавець надає позичальнику кредит в сумі 12000 грн. загальним строком 360 днів. 
Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 3,65 % річних, протягом решти строку – за ставкою 220 % річних.
Повернення кредиту мало здійснюватися згідно графіку, який є додатком до договору. 
На виконання даного договору кредитодавцем в цей же день позичальнику було надано кредит в сумі 12000 грн. шляхом перерахування на рахунок позичальника, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» в системі Liqpay.
Згідно з наданого позивачем розрахунком заборгованості, відповідачем на виконання умов договору було внесено загалом 16005,6 грн., з яких на погашення тіла кредиту було зараховано 1680 грн., на погашення процентів 7164,8 грн., на погашення процентів за порушення зобов`язання в сумі 168 грн., комісії за обслуговування в сумі 5880 грн. та штрафів в сумі 1112,8 грн. 
Відповідачем не надано доказів внесення коштів у більшому розмірі, тому позовна вимога стягнення заборгованості по тілу кредиту та процентах підлягає задоволенню, проте суд не погоджується з розміром заборгованості по цих складових, виходячи з наступного. 
Позивачем заявлена вимога стягнення комісії обслуговування кредитної заборгованості, яка задоволенню не підлягає.
Так, пунктом 1.5.2. кредитного договору визначено обов`язок позичальника сплатити комісію за обслуговування кредиту, яка нараховується в розмірі 7 % від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду, що встановлені графіком платежів.
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначені Законом України «Про споживче кредитування», який набув чинності 10 червня 2017 року. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 цього закону загальні витрати за споживчим кредитом – витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 закону, до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. 
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати в кредитному договорі комісії за надання та за обслуговування кредиту. 
Водночас, закон розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 закону, після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
В кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються позичальнику та за які банком встановлена комісія за обслуговування кредиту.
Кожна сторона, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, положення пункту 1.5.2. кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за обслуговування є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Виходячи з нікчемності умов кредитного договору в частині нарахування комісії за обслуговування кредиту, судом вбачається безпідставним задоволення вимоги про стягнення заборгованості по комісії.
Позивачем також заявлена вимога стягнення з відповідача заборгованості за пенею/штрафами в сумі 4719,2 грн., нарахованими відповідно до п. 4.2 договору за ставкою 1825 % річних в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України, та штрафів за порушення зобов`язання, проте і ця вимога задоволенню не підлягає, оскільки суперечить вимогам пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, яким період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У зв`язку з наведеними обставинами щодо комісії, штрафу та процентів за ст. 625 ЦК України, судом вбачається безпідставним зарахування з одержаних від відповідачки коштів на виконання умов договору на погашення процентів за порушення зобов`язання (в порядку ст. 625 ЦК України) в сумі 168 грн., комісії за обслуговування в сумі 5880 грн. та штрафів в сумі 1112,8 грн., які мають бути спрямованими на погашення заборгованості по процентах за користування кредитом та кредиту, що впливає на розмір заборгованості по цих складових. 
Крім того, з розрахунків заборгованості, наданих позивачем, вбачається нарахування процентів до 21 липня 2026 року. Однак, умовами договору чітко визначено, що строк позики становить 360 днів, остаточним терміном визначено 28 квітня 2026 року, доказів продовження такого строку матеріали справи не містять, тому нарахування відсотків за користування позикою поза межами строку позики порушує умови договору.
Судом самостійно визначено розмір заборгованості, яка становить 2034,17 грн. та по процентах 2697,37 грн., і саме така сума заборгованості підлягає стягненню. 
Розрахунок здійснено наступним чином:
1.) 12000 грн. (тіло кредиту) х 3,65 % річних х 30 днів (04.05.25 – 02.06.25) = 36 грн. (проценти за період);
2.) 02.06.25 р. позичальником сплачено 36 грн., з яких повністю погашено заборгованість по процентах;
3.) 12000 грн. (тіло кредиту) х 220 % річних х 17 днів (03.06.25 – 19.06.25) = 1229,59 грн. (проценти за період);
4.) 19.06.25 р. позичальником сплачено 2188,95 грн., з яких повністю погашено заборгованість по процентах в сумі 1229,59 грн., на решту в 959,36 грн. зменшується заборгованість по тілу кредиту до 11040,65 грн.;
5.) 11040,65 грн. (тіло кредиту) х 220 % річних х 24 дні (20.06.25 – 14.07.25) = 1663,66 грн. (проценти за період);
6.) 14.07.25 р. позичальником сплачено 2400 грн., з яких повністю погашено заборгованість по процентах в сумі 1663,66 грн., на решту в 736,34 грн. зменшується заборгованість по тілу кредиту до 10304,31 грн.;
7.) 10304,31 грн. (тіло кредиту) х 220 % річних х 10 днів (15.07.25 – 24.07.25) = 621,08 грн. (проценти за період);
8.) 24.07.25 р. позичальником сплачено 2100 грн., з яких повністю погашено заборгованість по процентах в сумі 621,08 грн., на решту в 1478,92 грн. зменшується заборгованість по тілу кредиту до 8825,39 грн.;
9.) 8825,39 грн. (тіло кредиту) х 220 % річних х 17 днів (25.07.25 – 10.08.25) = 904,3 грн. (проценти за період);
10.) 10.08.25 р. позичальником сплачено 2000 грн., з яких повністю погашено заборгованість по процентах в сумі 904,3 грн., на решту в 1095,7 грн. зменшується заборгованість по тілу кредиту до 7729,69 грн.;
11.) 7729,69 грн. (тіло кредиту) х 220 % річних х 29 днів (11.08.25 – 08.09.25) = 1351,11 грн. (проценти за період);
12.) 08.09.25 р. позичальником сплачено 5845,25 грн., з яких повністю погашено заборгованість по процентах в сумі 1351,11 грн., на решту в 4494,14 грн. зменшується заборгованість по тілу кредиту до 3235,55 грн.;
13.) 3235,55 грн. (тіло кредиту) х 220 % річних х 12 днів (09.09.25 – 20.09.25) = 234,02 грн. (проценти за період);
14.) 20.09.25 р. позичальником сплачено 1435,4 грн., з яких повністю погашено заборгованість по процентах в сумі 234,02 грн., на решту в 1201,38 грн. зменшується заборгованість по тілу кредиту до 2034,17 грн.;
15.) 2034,17 грн. (тіло кредиту) х 220 % річних х 220 днів (21.09.25 – 28.04.26) = 2697,37 грн. (проценти за період).
Право вимоги позивача за цим кредитним договором підтверджується договором факторингу № 29-12/2025/Т від 29 грудня 2025 року з відповідною додатковою угодою та витягом з реєстру боржників, до якого включена відповідачка (№ 310), згідно якого право вимоги за договором перейшло від ТОВ «Мілоан» до позивача ТОВ «Факторинг партнерс».
В позовній заяві позивачем заявлена також вимога стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу в сумі 13000,00 грн., яка підлягає частковому задоволенню. 
Частинами 1 та 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 02-07/2024, укладений 02 липня 2024 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс». Пунктами 4.1 та 4.3 договору визначено, що вартість послуг узгоджується в заявці про надання юридичної допомоги, а факт надання послуг за договором підтверджується актом про надання юридичної допомоги.
01 червня 2026 року була сформована заявка на надання юридичної допомоги № 1664, а 16 червня 2026 року складений акт № 38, згідно яких за кредитним договором було надано юридичну допомогу у формі усної консультації з вивченням документів впродовж 2 годин на суму 4000 грн. та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду впродовж 2 годин на суму 9000 грн.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. 
З наданих матеріалів не вбачається обґрунтувань на підтвердження того, що час тривалістю 5 год. був в повній мірі використаний для консультацій з позивачем та підготовки позовної заяви до суду про стягнення заборгованості за договором мікрозайму, зважаючи на однотипність та схожість даного кредитного договору та кредитних договорів інших позикодавців, тому на відповідача покладаються витрати позивача на правову допомогу в сумі 2000 грн.
Витрати позивача на оплату судового збору та правової допомоги підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених вимог – 13,77 %.
Оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи, тому датою ухвалення рішення, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 526, 553, 554, 611, 625, 1046, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В : 
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» (код ЄДРПОУ 42640371) заборгованість в сумі 4731,54 грн. (Чотири тисячі сімсот тридцять одна гривня 54 коп.) за Договором про споживчий кредит № 100530152, укладеним 03 травня 2025 року між кредитодавцем Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (код ЄДРПОУ 40484607) та позичальницею ОСОБА_1 , яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 2034,17 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 2697,37 грн.
Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» (код ЄДРПОУ 42640371) судові витрати в сумі 641,83 грн., з яких сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 366,51 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 275,32 грн.
Відмовити в стягненні решти витрат на правову допомогу. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складене 10 вересня 2026 року.

Суддя Самойлович А.П.