Єдиний унікальний номер 722/514/26
Номер провадження 2-а/722/12/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року   Сокирянський районний суд Чернівецької в складі:
головуючого судді   Суського О.І.,
при секретарі    Сімак О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником позивача – адвокатом Гуйван Наталією Іванівною до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Сокирянського районного суду Чернівецької області звернувся представник позивача – адвокат Гуйван Н.І. із адміністративним позовом, в якому просила визнати незаконною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 №3471 від 09.10.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., а також закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу даного адміністративного правопорушення. Крім цього просила стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16.02.2026 року при зверненні у відділенні Приватбанку в м.Сокиряни з приводу причин блокування банківської картки позивача йому було рекомендоапно звернутися до Сокирянського ВДВС у Дністровському районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, з метою визначення причин блокування карткового рахунку позивача, де йому стало відомо, що 12.02.2026 року начальником Сокирянського ВДВС у Дністровському районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №3471 від 09.10.2025 року. Вказана постанова не була доведена до відома позивача, засобами поштового зв`язку він її не отримував.
13.03.2026 року на підставі адвокатського запиту було отримано дану постанову та додатки до неї. Зі змісту отриманої постанови вбачається, що громадянину ОСОБА_1 було надіслано повістку засобами поштового зв`язку про виклик з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 . З проставленої оператором Укрпошти відмітки про відсутність ОСОБА_1 за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання вбачається, що даний громадянин відповідно до п. 41 Порядку проведення призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 року №560, був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак на вказаний у повістці час і дату не з`явився та про поважні причини неявки не повідомляв. Своїми протиправними, винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абз.3 ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", ч.1,2 ст.17 Закону України "Про оборону", що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Громадянин ОСОБА_1 на розгляд даної справи про адміністративне правопорушення не з`явився, хоча згідно даних протоколу був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про поважні причини неявки не повідомляв. Дослідивши матеріали справи, в діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №3471 від 26.09.2025 року та іншими матеріалами справи у сукупності. На підставі вищевикладеного постановив накласти на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 грн.
За таких обставин вважає, що дана постанова є протиправною та незаконною, відповідач дійшов передчасного висновку щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, так як згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (спеціалізована психоневрологічна МСЕК) позивачу встановлено третю групу інвалідності з дитинства. Також зазначає, позивач подавав до ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, в якій вказував всі свої персональні дані, крім того, він подавав заяви на продовження відстрочки, в яких також вказував всю актуальну інформацію стосовно своїх персональних даних.
На даний час, згідно інформації, яка міститься у Резерв+ позивач має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, період дії: до закінчення мобілізації. Отже, зазначеними доказами доведено, що станом на час винесення оскаржуваної постанови відповідач в повній мірі володів актуальними персональними даними позивача, який не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, як особа з інвалідністю
Оскільки відсутні правові підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності, висновки та доводи які викладені в постанові не відповідають дійсності, є необґрунтованими, безпідставними, та не підтвердженими, належними та узгодженими між собою доказами, а сама постанова не відповідає вимогам законодавства та винесена посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 з перевищенням владних повноважень, а відтак притягнення позивача до адміністративної відповідповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення за відсутності доказів вчинення адміністративного правопорушення є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови, а справу слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. 
Ухвалою суду від 20.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та витребувано з  ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріали справи, на підставі яких винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.210-1КУпАП. 
Позивач та відповідач не надавали до суду клопотань про розгляд даного позову в загальному порядку.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслав відзив на позовну заяву та витребувані матеріали справи, в якому зазначено, що відповідач не визнає позовних вимог та заперечує, так як з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1  є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних рядового, сержантського та старшинського складу ІНФОРМАЦІЯ_3 . АІТС «Оберіг» була сформована електронна повістка на ім`я позивача ОСОБА_1 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення облікових даних. За результатами електронної взаємодії дана повістка надійшла до Укрпошти для друку та подальшого оповіщення ОСОБА_1 . Встановлено, що ОСОБА_1 був належним чином оповіщеним про виклик, однак на вказаний у повістці час і дату до вказаного відділу не з`явився, про поважність причин неявки не повідомив, та в подальшому не з`являвся. Згідно даних протоколу, ОСОБА_1 доведено зміст ст.268 КУпАП та повідомлено про час та місце розгляду справи, на розгляд даної справи правопорушник не з`явився. А тому вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови по справ про адміністративне правопорушення є безпідставними та не мали б підлягати задоволенню. Просить відмовити у задоволенні за безпідставністю.
Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, а також докази по справі, встановив наступне.
Що згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 02.02.2015 року Сокирянським РС УДМС України в Чернівецькій області, прізвище, ім`я та по батькові позивача зазначені як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 7 КУпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.
Відповідно ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Відповідно до статті 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154 (зі змінами), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Суд зазначає, що положення ч.3 ст.37 та ч.11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачають обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів після прибуття до нового місця проживання в семиденний строк стати на військовий облік, а також у разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку.
Так з фабули Протоколу про адміністративне правопорушення №3471 від 26.09.2025 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , складеного начальником групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 капітаном ОСОБА_2 вбачається, що 26.09.2025 року встановлено, що громадянину ОСОБА_1 було надіслано повістку №459006 засобами поштового зв`язку про виклик з вимогою прибути 19.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 . З проставленої оператором Укрпошти відмітки про відсутність громадянина ОСОБА_1 за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання вбачається, що даний громадянин відповідно до п.41 Порядку проведення призову на військову службу під час мобілізації, особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 року №560, був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак на вказаний у повістці час та дату не з`явився та про поважність причин неявки не повідомив, чим порушив законодавство про військовий обов`язок і військову службу, оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.
09.10.2025 року т.в.о.начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_3 винесено постанову №3471 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та притягнуто його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.
Як вбачається іззмісту протоколу позивачем не було надано письмових пояснень та відсутній підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також відсутній підпис про отримання даного протоколу.
Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №347786 від 01.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 був оглянутий 10.03.2023 року та встановлена ІІ група інвалідності з дитинства.
Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з абзацом 4 пункту 1 частини 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3633-ІХ, під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 3 березня 2022 року № 2105-IX:
громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Аналіз викладених норм законодавства свідчить про те, що громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, мали три шляхи для уточнення своїх персональних даних з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме шляхом:
- прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання;
- шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг;
- через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Однак суд вважає, що згідно з п.41 Порядку №560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Крім того, як вбачається із копії повістки №459006 від 08.10.2024 року, ОСОБА_1 належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних на 19.10.2024 року об 11 год. 00 хв.
Проаналізувавши вищевказану норму в контексті обставин цієї справи, суд зазначає, що оскільки повістку №459006 надіслано ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, із копії конверту та довідки про причини повернення/досилання слідує, що поштове відправлення, повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. 
Таким чином, суд зауважує, що поштове відправлення було повернуто у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, але доказів обізнаності позивача щодо наявності поштового відправлення не надано.
Оскільки позивач не був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ним не було порушено абз. 1 ч.1 та абз. 12 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час дії особливого періоду, тому у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.
Крім того, суд звертає увагу, відповідно примітки до ст.210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Тобто, якщо Міністерство оборони України як держатель такого реєстру може отримати відомості про особу шляхом синхронізації з іншими державними електронними реєстрами, то особу не може бути притягнуто до відповідальності за неповідомлення таких відомостей.
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач володіє щодо останнього вичерпними обліковими даними.
Судом встановлено, що із витягу Міністерства оборони України для військовозобов`язаних «Резерв+» за ідентифікатором Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» військовозобов`язаного ОСОБА_1 , номер в реєстрі «Оберіг» 090320233489678500014, ВОС: 999097, категорія обліку: військовозобов`язаний, звання солдат, вбачається, що у останнього відстрочка до завершення мобілізації, тип відстрочки: п.2 ч.1 ст.23, група інвалідності 3, внаслідок інвалідності з дитинства, діє до 30.05.2026 року.
У вказаному реєстрі відсутні відомості щодо обліку ОСОБА_1 , як порушника військового обліку.
Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.
Суд зауважує, що норма ст.210-1 КУпАП є бланкетною, та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації.
Разом з тим, посилання на норму Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», який встановлює перелік персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста, як у Протоколі про адміністративне правопорушення, так і в оскаржуваній Постанові відсутні, однак в оскаржуваній Постанові, не зазначено, які саме конкретно відомості про себе (персональні дані) позивач був зобов`язаний уточнити і не уточнив, а отже, не в повному обсязі викладено суть (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, що не відповідає наведеним вище вимогам.
При цьому, зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, на підставі яких саме доказів відповідач дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 вимог ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
З огляду на вимоги п.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», де зазначено, що поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
Таким чином, викладене представником відповідача твердження у Відзиві про відсутність у ОСОБА_1 поважної причини неприбуття у строк, визначений у Повістці №459006 від 08.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ОСОБА_4 ) є помилковим та таким, що не відповідає дійсності.
Відповідно до ч.ч.1, 2ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Враховуючи викладене, та те, що позивач надав суду докази, які підтверджують поважність причин неприбуття позивача ОСОБА_1  у строк, визначений у повістці, з огляду на викладене, суд вважає, що постанова т.в.о.начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №3471 від 09.10.2025 року про накладання штрафу на позивача, є протиправною і незаконною, оскільки відповідачем не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Оскаржувана позивачем постанова наведеним вимогам не відповідає, оскільки прийнята не на підставі та не у спосіб, що передбачені КУпАП (зокрема, без урахування положень примітки до ст.210 КУпАП), необґрунтовано, тобто, без урахування всіх обставин, які є важливими для прийняття такого рішення, а відтак, підлягає скасуванню.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, тому позов, в межах заявлених вимог, підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Оскільки позивач при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплатив судовий збір в розмірі 665,60 грн., а відповідач є суб`єктом владних повноважень, то судовий збір в зазначеному розмірі слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.2, 6-9, 72-77, 132, 139, 229, 241-246, 250, 255, 268, 269, 271, 286 КАС України, ст.ст.210, 210-1 КУпАП суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Визнати незаконною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №3471 від 09.10.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень.
Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КпАП України у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , сплачений судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів після оголошення рішення суду до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя: