Справа № 334/2886/26
Провадження №2/523/7346/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" вересня 2026 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси, в складі:
головуючого – судді Малиновського О.М. 
за участю секретаря – Березніченко В.Є. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, 
ВСТАНОВИВ

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором д у загальному розмірі 32 183грн. 
Позов обґрунтований тим, що 24.08.2025р. між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем укладений кредитний договір №57565-08/2025. 
22.12.2025р. ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір відступлення права вимоги №22122025 за умовами якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 
На думку позивача, умови кредитного договору відповідачем не виконувались, внаслідок чого утворилась заборгованість на суму 32183грн., з яких: 7700грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8313грн. - заборгованість за відсоткам; заборгованість по штрафу в розмірі 15400грн., 770грн. - комісії за видачу кредиту.
Наведені обставини стали підставою для звернення до суду
Ухвалою судді Пересипського районного суду м. Одеси від 18.06.2026р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін яку скеровано за місцем реєстрації відповідача. 
Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
У визначений судом строк відповідно до ст.ст. 191, 278 ЦПК України від представника відповідача – адвоката Шокурова Ю.Л. надійшов відзив на позовну заяву в якому він просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі з огляду на те, що позивачем не надані докази на підтвердження суми боргу за кредитним договором; нарахована сума штрафу є незаконною, позивачем не підтверджена видача кредитних коштів відповідачу.
Представник позивача направив відповідь на відзив в якому просив не приймати до уваги заперечення відповідача задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі. 
Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній доказів.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24.08.2025року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Стар Файненс Груп» із заявкою-анкетою на отримання фінансового кредиту .
24.08.2025р. між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 57565-08-/2025.
Відповідно до п.п.1.1., 1.2., 1.3.,1.4.1. кредитного договору сума кредиту становить 7700,00 грн., строк кредитування - 120 днів, з 24.08.2025 року, термін повернення кредиту 21.12.2025р., денна процентна ставка, 0,90%, орієнтована реальна річна процентна ставка 2572,74%, орієнтована загальна вартість кредиту 16786грн., загальні витрати по кредиту 9086грн., комісія за видачу кредиту 770грн. 
Умовами кредитного договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на картковий рахунок.
На підтвердження виконання зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення», про перерахування коштів: дата транзакції 24.08.2025р., сума транзакції 7700,00грн; картка отримувача № НОМЕР_1 ; отримувач ОСОБА_1 . 
Вказаний договір був укладений в електронній формі та підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором Y439. 
Отже, наявні у справі докази у їх сукупності, з огляду на особливості укладання договору в електронній формі, вказують та те, що позивачем доведений факт укладання кредитного договору, а також виконання взятих на себе зобов`язання в повному обсязі, у вигляді надання відповідачу кредиту відповідно до умов укладеного Кредитного договору.
Відповідачем, в свою чергу не спростований факту отримання грошових коштів, не доведено, що картковий рахунок, зазначений нею в електронному договорі не належить їй, не спростований факт укладання договору. 
22.12.2025р. ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір відступлення права вимоги №22122025 за умовами якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 
За твердженням позивача, що не спростовано відповідачем, ОСОБА_1 не виконувала належним чином прийняті на себе кредитні зобов`язання, у тому числі і після переходу права вимоги до позивача. 
Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем у відповідача накопичилася заборгованість за кредитом у розмірі 32 183грн., з яких: 7700грн. заборгованість за тілом кредиту; 8313грн. - заборгованість за відсоткам; заборгованість по штрафу в розмірі 15400грн., 770грн. комісії за видачу кредиту.
Публічна пропозиція (оферта) у розумінні статей 641, 644 ЦК України визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору, однак всі інші істотні умови які є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, зазначено в Індивідуальній частині договору про надання фінансового кредиту - Кредитному договорі.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договором.
З наданих позивачем розрахунку вбачається, що відповідачка не виконала умови договорів.
Правовою підставою заявлених ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення.
Так, відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно положень пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги).
Стаття 514 цього Кодексу визначає, щодо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, на підставі оцінки викладених у позовній заяві аргументів, наданих позивачем доказів та вищенаведених положень закону, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та їх задоволення, а саме в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 7700грн. та процентів за користування кредитом в розмірі 8313грн., розмір яких відповідає вимогам законодавства та здійснений в межах строку дії кредитного договору. 
Водночас, позовні вимоги про стягнення штрафу в розмірі 15400грн. не підлягають задоволенню з огляду на таке. 
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, з огляду на нарахування позивачем штрафу за кредитним договором в період воєнного стану в Україні, дія якого продовжена дотепер, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України нарахована неустойка (штраф) в розмірі 15400грн. не підлягають стягненню з відповідача, а підлягає списанню позивачем.
Не піддягає задоволенню і позовна вимога про стягнення з відповідача суми комісії за надання кредиту в розмірі 770 грн. з огляду на таке. 
Так, з пункту 1.4. кредитного договору вбачається, що Комісія, пов`язана із наданням Кредиту складає 10% від суми кредиту, що в грошовому виразі уданому кредитному договорі склало 770грн. 
Водночас, згідно ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту.
Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо).
Тобто, банк неуповноважений стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався.
Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.
Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21).
Згідно з пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21, провадження №61-4202сво22 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
З огляду на викладене, супутня послуга банку, визначена як надання кредиту в момент видачі, має надаватися клієнту банку безоплатно.
За наведених обставин, вимоги позивача про стягнення комісії у розмірі 770 грн. не підлягають задоволенню.
Згідно статті 141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам, розмір яких складає 49,75% від первісної ціни позову, суд стягує з відповідача понесені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1324,54грн.
Керуючись ст.ст.12,13,76,259,263-265,268,279 ЦПК України, 

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7700грн., заборгованість по процентам в розмірі 8313грн., судовий збір в розмірі 1324,54грн. 
В частині стягнення неустойки та комісії відмовити у повному обсязі. 
Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, м. Бровари, вул. Лісова, буд.2;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 . 
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повне рішення суду складено 07 вересня 2026р.

Суддя