Єдиний унікальний номер 448/336/26 
Провадження № 2-а/448/18/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

10.08.2026 м. Мостиська
Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді - Гіряк С.І.,
за участю секретаря судового засідання Рушеляк Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мостиська адміністративну справу за позовом:
позивача ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 )
до
відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Перфецького, 19, м. Львів, Львівська область, індекс 79053);
предмет та підстави позову: про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
учасники справи - не з`явилися,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача
1. Позивач ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить:
- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 06.02.2026 серії ЕНА №6624216 щодо ОСОБА_1 , провадження у справі закрити і стягнути з відповідача судові витрати у усправі.
2. Позовні вимоги обґрунтував тим, що постановою поліцейського серії ЕНА №6624216 від 06.02.2026 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.,а саме за те що він 06 лютого 2026 року о 17:02 год. в м.Судова Вишня дорога М-11 Львів-Шегині 50 км 900м, керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 77 км/год в населеному пункті м.Судова Вишня. Швидкість руху вимірювалася лазерним приладом Trucam LTI20/20 №ТС000705, чим порушив п.12.4 ПДР. 
3. При цьому зазначає, що після зупинки транспортного засобу він заперечив поліцейському факт порушення швидкісного режиму в населених пунктах, вимагав пред`явити документи на вимірювальний засіб та чи він опломбований, пройшов повірку, звернув увагу, що прилад Trucam не закріплений належним чином і його використання в руках є порушенням, однак поліцейським його вимоги були проігноровані повністю та вручено оскаржувану постанову. Вважає, що саме по собі описання адміністративного праваопорушення не може бути належним доказом вчинення такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення,якому передує фіксування цього правопорушення. Також вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи та є необгрунтованою, а дії поліцейського при винесенні постанови були необ`єктивними, упередженими, незаконним та такими, що грубо порушили його права.
Вказує, що технічний засіб може бути монтований /розміщений по зовнішньому периметру доріг та будівель, що виключало б можливість його руху, при цьому використання технічного засобу в ручному режимі (тримання в руках) законодавством не передбачено. Зазначає, що використання поліцейським під час вимірювання швидкості пристрою TRUCAM шляхом тримання у руці може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля з рук або обох рук з урахування вірогідної похибки, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість автомобіля.Крім того, поліцейським не надано документів, які б підтверджували повірку технічного засобу та не пред`явив для огляду пломбу на ньому, що ставить під сумнів, що пристрій був належним чином повіреним.Таким чином, вважає, що його було притягнуто до відповідальності без доведення вини та належнимх доказів.
Також доповнює, що поліцейським не було вжито жодних дій щодо надання йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, зокрема подавати різного роду клопотання. Таким чином вважає, що посадова особа Національної поліції повністю проігнорувала свої обов`язки, чим не виконала норми передбачені ст.245,251 КупАП, а саме всебічне,повне і об`єктивне з`ясування обставин у справі про адміністративне правопорушення, тому притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є незаконним, необгрунтованим, недоведеним.Оскаржувана постанова винесена за відсутності належним та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення з його боку неправомірних дій, а тому підлягає скасуванню. 
4. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі. 
5. Представник відповідача 06.04.2026 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з позовними вимогами не погоджуються. В обґрунтування відзиву покликається на те, що відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.Відповідно до п. 2.3.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Вказує, що пункт 12.4 ПДР України встановлює дозволену швидкість руху у населених пунктах – не більше 50 км/год. Також, відповідно до п. 12.9.б ПДР України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4–12.7. Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Зазначає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM ІІ № ТС000705 та підтверджується фото- та відеозаписом події з цього пристрою. 
Вказує, що згідно даних свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/33016 від 26 березня 2025 року, виданого Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», здійснена повірка лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM ІІ № ТС000705. Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС000705 є придатним до застосування.
Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM ІІ має сертифікат відповідності від 09.01.2019 року № UA.TR.001 22 3-19. Можливість використання виробу «TruCam LTI 20/20» виробництва Laser Technology Inc. також підтверджується наявністю виданого ДП «Укрметртестстандарт» сертифіката перевірки типу № UA.TR.001 241-18 Rev. 0 від 26 грудня 2018 року, сертифікатом відповідності UA.TR.001 22 3-19 від 09 січня 2019 року.
Доповнює, що на виконання вимог ст. 283 КУпАП поліцейським вказано в постанові технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), а саме LTI 20/20 TruCAM ІІ № ТС000705 та доказом вчинення позивачем правопорушення є фото лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів. Зважаючи на те, що згідно технічних характеристик прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості, – TruCam LTI 20/20 № ТС000705, спроможний робити фото- та відеозйомку в автоматичному режимі, вважає, що його покази є доказом у розумінні вимог ст. 72 КАС України та ст. 251 КУпАП.
Зазначають, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. З відстані у 350–450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону, і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.
При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону.
Відповідно до абзацу 3 п. 3.3 Методичних рекомендацій: «При фіксації перевищення встановленої швидкості руху необхідно прицілом супроводжувати цільовий транспортний засіб, не відпускаючи спускового гачка до встановленої відстані (70 м.), на якій прилад здійснить фотографування транспортного засобу порушника. Після цього поліцейський може відпустити спусковий гачок та вживати заходи до зупинки порушника». Зазначають, що коли стає розбірливим номерний знак авто і прилад зафіксував швидкість, прилад автоматично здійснює фото цільового автомобіля (3 кадри в секунду), про що свідчить повторний звук високого тону. Прилад сам визначає оптимальні показники відстані і моменту для заміру, а поліцейський не має можливості втручатись у момент здійснення фотографування.
Вказують, що лазерний вимірювач TRUCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач може бути встановлений на триногу. Зазначене підтверджується листом Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01.10.2019 року № 22-38/49 та інструкцією про порядок використання технічного приладу TRUCAM LTI 20/20. Крім того, зазначають, що стаття 40 Закону України «Про Національну поліцію» не містить обов`язку стаціонарного розміщення засобів вимірювальної техніки. Доповнюють, що не містить вказаного обов`язку і Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом МВС України від 08.12.2018 № 1026. Окрім цього, використання пристрою TruCAM в ручному режимі не заборонено та, відповідно до правил застосування та сертифікатів відповідності, не суперечить вимогам по застосуванню приладів TruCAM.
Вказує, що до висновку, що лазерний вимірювач TRUCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, дійшов Перший апеляційний адміністративний суд у справі № 428/5292/20 у постанові від 10 листопада 2020 року, Шостий апеляційний суд у справі № 758/3457/24 у постанові від 26 червня 2024 року, Перший апеляційний адміністративний суд у постанові від 04.03.2021 у справі № 233/5016/20, Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 17 листопада 2020 року у справі № 750/7575/20.
Вказують, що колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у постанові від 10.07.2024 року у справі № 490/8055/23 зазначила: «Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, а тому вимірювання швидкості руху автомобіля позивача могло здійснюватись з утримування в руках такого пристрою працівником поліції під час вимірювання.При цьому, відсутні підстави вважати, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача саме таким чином вплинуло на результат вимірювання.
Зазначає, що, відповідно до інструкції з використання приладу Trucam LTI 20/20, конструктивна особливість приладу та заявлені характеристики дозволяють його використання з рук, а визначення похибки при такому використанні не буде перевищувати 2 км/год.Виробником передбачена система заходів, які нівелюють вібрації та короткочасне переривання лазеру, тому прилад не може здійснювати вимірювання швидкості з більшою похибкою, ніж передбачено виробником та визначено у свідоцтві про повірку.»
Посилаються на позицію Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі № 672/820/25, згідно якої «Законом не обмежується використання технічних пристроїв для фіксації порушень, у тому числі й лазерних вимірювачів швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20, виключно у стаціонарному режимі. Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, а тому вимірювання швидкості руху автомобіля позивача могло здійснюватись з утримування в руках такого пристрою працівником поліції під час вимірювання.»
Вважають, що незгода позивача з його притягненням до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності. 
Щодо твердження Позивача про відсутність пломбування на лазерному вимірювачу швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM ІІ № ТС000751 вказують, що Методика повірки не містить вимог щодо розміщення тавра на лазерному вимірювачі швидкості автотранспортних засобів TruCAM LTI 20/20, тому таке тавро відсутнє.
Вважають, що посилаючись на статті 278, 279 КУпАП та Інструкції «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» № 1395 від 07.11.2015 (далі – Інструкція № 1395), було дотримано процедури підготовки та розгляду справи по факту вчиненого правопорушення. Поліцейським Управління було з`ясовано всі необхідні обставини та вирішено питання для початку розгляду справи. Розгляд справи відбувався в присутності особи, що відповідає пункту 8 Інструкції № 1395, з дотримання вимог пункту 9, а саме – було оголошено, яка справа розглядається, з посиланням на пункти ПДР України, роз`яснено права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вказують, що згідно наказу МВС «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» від 18.12.2018 № 1026 – строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА становить 30 діб. Виходячи з цього, відеозапис не є збереженим. Управлінню патрульної поліції не були відомі наміри Позивача скасовувати Постанову, та про необхідність збереження відеозапису з відеореєстраторів того дня.
Отже, вважають, що інспектор Управління мав всі законні підстави для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, була дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтована, винесена на підставі та у порядку, передбаченому законодавством, у зв`язку з чим просять відмовити повністю у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю такого.
ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи
6. В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Каралюс Л.М. не з`явилися. 10.08.2026 представник позивача – адвокат Каралюс Л.М. подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, вказаши, що позовні вимоги підтримують, просять їх задоволити.
7. Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У поданому відзиві на позовну заяву просять розглядати справу за відсутності сторони відповідача за наявними матеріалами.
8. Крім того, інформація щодо часу та місця розгляду зазначеної справи розташована на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://ms.lv.court.gov.ua.
9. Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС).
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі
10. Ухвалою судді від 25.02.2026 залишено позовну заяву без руху та надано строк на усунення недоліків.
11. Ухвалою суду від 09..03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи з врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій, бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності (стаття 286 КАС), які встановлені параграфом 2 Глави 11 КАС.
ІV. Обставини встановлені Судом
12. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №6624216 від 06.02.2026 позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні, як вказано у постанові, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень 00 коп.
13. Виходячи із змісту оскаржуваної постанови, особою, яка її винесла, було встановлено, що 06 лютого 2026 року о 17:02 год. в м.Судова Вишня дорога М-11 Львів-Шегині 50 км 900м, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 77 км/год в населеному пункті м.Судова Вишня. Швидкість руху вимірювалася лазерним приладом Trucam LTI20/20 №ТС000705, чим порушив п.12.4 ПДР – порушення швидкісного режиму в населених пунктах.
14. З долученого до відзиву представником відповідача відеозапису з приладу TruCAM та роздруківки з відеофайлу приладу TruCAM LTI 20/20 вбачається, що позивач дійсно, керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 77 км/год. 
Фотознімком та відеозаписом приладу TruCam LTI 20/20 №ТС000705 зафіксовано перевищення швидкості транспортним засобом, яким керував позивач, 06 лютого 2026 року о 17:02 год. в м.Судова Вишня дорога М-11 Львів-Шегині 50 км 900м (77 км/год при дозволеній швидкості 50 км/год). Курсор приладу наведений саме на транспортний засіб, яким керував позивач.
15. Наданий відповідачем відеозапис та фото правопорушення, є належним, допустимим та достатнім доказом, отриманий з дотриманням норм закону, містить інформацію щодо предмета доказування та дає змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування.
V. Застосоване Судом законодавство та висновки Суду
16. Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення,Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
17. Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично -дорожній мережі та розглядає справи, зокрема, про порушенняправил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
18. З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимінаказом № 1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію (далі - Інструкція).
19. Відповідно до п. 4 Розділу І, п. 2 Розділу III Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу;постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема, приписами ч.1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
20. Відповідно доп. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
21. Згідно п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів, до яких належать, зокрема, водії транспортних засобів.
Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
22. Так, пунктом 12.4 ПДР встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
23. Частиною першою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.
24. Так, за змістом оспорюваної постанови, позивач порушив швидкісний режим, визначений п.12.4 ПДР більш ніж на 20 км/год. Швидкість вимірювалась приладом ТruCam LTI20/20 №ТС000705.
25. Суд зазначає, що TruCAM - це лазерний вимірювач швидкості, який здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. TruCAM автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
26. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.
Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.
27. Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації, відповідно до сертифікату перевірки типу вимірювача швидкості транспортних засобів LTI 20/20. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.
Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.
28. В якості доказів правомірності використання приладу TruCAM, відповідачем додано копію свідоцтва про повірку №22-01/33016 - чинний до 26 березня 2026 року вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний TruCam LTI 20/20 № ТС000705 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Діапазон вимірювань швидкості від 2 км. /год. до 320 км. /год. максимальна допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах +- 2 км./год., а діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год. +- 1% в діапазоні від 201 км/год. до 320 км./год.
Вказане свідчить про можливість використання приладу як в ручному, так і в автоматичному режимах, а відтак, використання приладу TruCam LTI 20/20 в ручному режимі без закріплення приладу є правомірним. При цьому, використання лазерного вимірювача TruCam в ручному режимі не впливає на точність вимірювання швидкості руху транспортних засобів, тому сумніви позивача щодо зафіксованої швидкості руху автомобіля під його керуванням суд вважає необґрунтованими.
Відповідно до сертифікату відповідності від 23 грудня 2020 року№ UA/TR.001 22 054-20, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС000705, є придатним до застосування.
Надані представником відповідача документи в своїй сукупності підтверджують правомірність використання приладу TruCam LTI 20/20, а також достовірність результатів, отриманих з його допомогою.
29. Стосовно доводів позивача про порушення поліцейським порядку використання вимірювача швидкості, який знаходився в руках поліцейського при вимірюванні швидкості, суд зазначає наступне.
30. Пунктом 9 частини 1 статті 31 Закону №580-VIII встановлені види превентивних поліцейських заходів, до яких належить застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
31. Стаття 40 Закону №580-VIII регулює порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, частиною першої якої, передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою : 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Відповідно до ч.2 ст.40 Закону №580-VIII, інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.
Згідно з п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», засоби вимірювальної техніки - це засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.
32. За технічними характеристиками лазерний вимірювач швидкості TruCаm відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі (без участі оператора).
Основною функцією лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCam є саме вимірювання швидкості транспортних засобів, а не фото- і відеофіксація.
33. З наведених вище норм допускається розміщення технічних засобів, технічних приладів по зовнішньому периметру доріг та відсутні будь-які заборони поліцейським фіксувати порушення правил дорожнього руху за допомогою технічних приладів, технічних засобів, конструктивно виготовлених для тримання в руці. Більш того, законодавець дозволив використовувати інформацію, отриману за допомогою фото, відеотехніки, технічних приладів, технічних засобів інших осіб без будь-яких обмежень щодо способу отримання такої інформації. Отже, фіксування порушень правил дорожнього руху може здійснюватись як в автоматичному, так і в ручному режимі та дії поліцейських у цій справі не протирічать вказаній нормі.
Таким чином, доводи позивача про порушення співробітником поліції порядку використання вимірювача швидкості є помилковим, оскільки законодавство не містить імперативних норм стосовно стаціонарного розміщення приладу TruCam та здійснення фіксації таким приладом тільки в автоматичному режимі.
Відтак, посилання позивача, що використання приладу TruCam в ручному режимі суперечить вимогам законодавства, є безпідставним.
При цьому, у складеній постанові вказано серійний номер і назву технічного засобу, яким здійснювалося вимірювання швидкості руху керованого позивачем автомобіля.
34. Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.
35. Нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.
36. Відповідно до матеріалів адміністративної справи протокол про вчинення адміністративного правопорушення як один із можливих доказів по справі не складався, однак відповідачем надані інші беззаперечні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
37. Щодо доданого до матеріалів справи відеофайлу та роздруківки з відеофайлу з приладу вимірювання швидкості TruCAM LТI 20/20, суд враховує наступне.
38. Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону №580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
39. Згідно з ст.31 цього Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; поверхнева перевірка і огляд; зупинення транспортного засобу; вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; проникнення до житла чи іншого володіння особи; перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису; перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; поліцейське піклування.
40 .Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою : 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.
Водночас, візуальне спостереження за дотриманням ПДР працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.
Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат відповідності, свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Державного підприємства Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів ДП Укрметртестстандарт, експертний висновок.Вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 використовується у відповідності до Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність від 05 червня 2014 року № 1314-VIІ.
Отже, згідно технічних характеристик прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості TruCAM, спроможний робити фото- та відеозйомку, тому його покази можливо розцінювати як беззаперечний доказ по справі.
Дослідивши долучений відповідачем відеозапис з приладу TruCAM та роздруківки з відеофайлу приладу TruCAM LTI 20/20, суд вважає, що такі є належними та допустимими доказами того, що позивач, керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 77 км/год
Відтак, суд дійшов висновку, що належними доказами підтверджено порушення позивачем ПДР України.
41. Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
42. Згідно приписів ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному закономпорядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису тощо.
43. Долучений до матеріалів справи представником відповідача відеозапис порушення позивачем ОСОБА_1 п.12.4 ПДР України підтверджує скоєння позивачем правопорушень та є належним та допустимим доказом по справі.
Викладене свідчить про доведеність відповідачем відповідно до приписів ч.2 ст. 77 КАС України наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП, та є підставою для відмови в скасуванні оскаржуваної постанови серії ЕНА№6624216 від 06.02.2026.
44. Доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення спростовуються оглянутим судом відеозаписом з приладу TruCAM та роздруківкою з відеофайлу приладу TruCAM LTI 20/20. 
При цьому, як вбачається з постанови, уповноваженою особою поліції встановлено час, дату, місце та особу правопорушника, фактичні обставини скоєного правопорушення, вимоги закону, які порушено, кваліфікацію дій особи та накладене стягнення, тобто виконано всі вимоги, передбачені ст.ст.245,252,280 КУпАП.
45. Суд зазначає, що обставини, які викладені в оскаржуваній постанові відповідача повністю відповідають обставинам, які зафіксовані в наданих відповідачем до відзиву відеозаписі та роздруківкою з відеофайлу приладу TruCAM LTI 20/20. 
Наданий відповідачем відеозапис з приладу TruCAM та роздруківка з відеофайлу приладу TruCAM LTI 20/20 є належним, допустимим та достатнім доказом, отриманий з дотриманням норм закону, містить інформацію щодо предмета доказування та дає змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування.
46. Також, як вбачається, позивач був присутній на місці складання постанови, був проінформований про суть вчиненого ним правопорушення, під час спілкування ним висловлювались свої доводи, заперечення по суті вчиненого правопорушення, що свідчить про можливість реалізації своїх прав та об`єктивне рішення інспектора, як посадової особи, що приймає рішення у справі.
47. Верховний Суд у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17 зазначив, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.
48. Проте, в даному випадку позивачем не надано суду жодного належного доказу на спростування обставин, які викладені в оскаржуваній постанові відповідача, а також доказів відсутності факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Суд критично оцінює доводи позивача, оскільки такі не спростовують вчинення ним адміністративного правопорушення, що оспорюється, а зводяться до намагання уникнути адміністративної відповідальності. Будь яких порушень при використанні приладу TruCam інспектором патрульної поліції судом не встановлено.
49. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
50. З огляду на зазначене, приходжу до переконання, що відповідачем належними та допустимими доказами доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.
51. Доводи адміністративного позову обґрунтовані виключно посиланням на формальні підстави для скасування спірної постанови та не спростовують правильність прийнятого поліцейським рішення.
52. Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства, адміністративне стягнення накладено уповноваженою посадовою особою, в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Водночас, відповідачем не допущено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття і складення спірної постанови грубих порушень закону, які були б беззаперечною підставою для її скасування.
53. Отже, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що інспектор поліції діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а надані суду докази повністю підтверджують порушення позивачем вимог п. 12.4 ПДРУкраїни, а тому спірна постанова винесена з дотриманням вимог встановлених КУпАП та скасуванню не підлягає.
VІ. Судові витрати
54. Згідно із статтею 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
55. За змістом частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення, тому не підлягає стягненню на його користь, сплачені судові витрати.
З цих підстав, керуючись статтями 1-3,77, 139, 241-246,268-271,286 Кодексу адміністративного судочинства, Суд,
ухвалив:
1. В задоволенні позову  ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення – відмовити за недоведеністю позовних вимог.
2. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. 
3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складений 10.08.2026.
Відомості про сторін справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: : АДРЕСА_1 ;
Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Перфецького, 19, м. Львів, 79053).

Суддя Світлана ГІРЯК