ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 р. м. Чернівці Справа № 718/463/25

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника відділу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Семенова Михайла Валерійовича, третя особа – Державне підприємство «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів» про визнання протиправною, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду позові позивач просить суд винести рішення, яким:
- визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Семенова Михайла Валерійовича від 06.06.2025 р. про зупинення виконавчого провадження №78300543;
- зобов`язати заступника начальника відділу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Семенова Михайла Валерійовича поновити виконавче провадження ВП №78300543 щодо примусового виконання виконавчого листа №718/463/25, виданого Кіцманським районним судом Чернівецької області 21.03.2025 р. про стягнення з ДП «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів» на користь ОСОБА_1 заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 98343,31 гривень.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що не погоджується зі спірною постановою державного виконавця, оскільки при прийнятті рішення про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №78300543, не врахував приписів п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якими до засад виконавчого провадження віднесено розумність строків його здійснення. Позивач стверджує, що фактичний строк виконання вищевказаного судового рішення не можливо визначити, через неодноразове включення боржника ДП «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів» до переліку об`єктів, що підлягають приватизації. А тому вважає, що зупинення державним виконавцем вчинення виконавчих дій до закінчення однорічного строку з дня завершення або призупинення приватизації призвело до фактичного невиконання рішення суду у справі №718/463/25.
Відповідач у відзиві заперечував проти позову та вказав, що 06.06.2025 на підставі заяви стягувача від 05.06.2025 державним виконавцем відділу примусового виконання рішення винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №78300543. Разом з тим, 06.06.2025 державний виконавець, керуючись п.12 ч.1 ст. 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про зупинення вчинення виконавчих дій №78300543, оскільки державне підприємство «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів» включено до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації. Крім того вказує на те, що ДП «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів є суб`єктом господарювання державного сектору економіки, 100% статутного капіталу якого належить Державі, та його господарська діяльність контролюється, координується і узгоджується Фондом державного майна України, відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідач стверджує, що вимоги ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язують державного виконавця зупинити вчинення виконавчих дій, зокрема у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації, а отже оскаржувана постанова є правомірною. 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не подала у встановлений строк письмові пояснення відносно позову. 

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 24.08.2026 року прийнято адміністративну справу до свого провадження, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

06.06.2025 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семеновим М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 78300543 про стягнення з ДП «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів» на користь ОСОБА_1 , нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 98343 гривні 31 копійки, на підставі виконавчого листа №718/463/25 виданого 21.03.2025 Кіцманським районним судом Чернівецької області. (а.с. 5)
06.06.2025 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семеновим М.В. на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 78300543, у зв`язку із тим, що боржник - Державне підприємство "Неполоковецький комбінат хлібопродуктів" включено до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації. Зупинено вчинення виконавчої дії до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації або до припинення приватизації відповідного об`єкта приватизації. (а.с. 6)
Крім того, 06.06.2025 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семеновим М.В. виконавче провадження № 78300543 за виконавчим листом, наданим стягувачем 06.06.2025 на підставі рішення державного виконавця було приєднано до зведеного виконавчого провадження відносно боржника ДП «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів», а також винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 9834,33 грн та визначено розмір мінімальних витрат органом ДВС в розмірі 210,50 грн. (а.с.34-36)

Мотивувальна частина

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII “Про виконавче провадження” (далі - Закон №1404-VIII).
Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VІІІ примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
Згідно з ч.1 ст. 5 Закону №1404-VІІІ передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно із ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
На підставі матеріалів справи встановлено, що 06.06.2025 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семеновим М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 78300543 про стягнення з ДП «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів» на користь ОСОБА_1 , нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 98343 гривні 31 копійки, на підставі виконавчого листа №718/463/25 виданого 21.03.2025 Кіцманським районним судом Чернівецької області. 
Крім того, 06.06.2025 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семеновим М.В. на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 78300543, у зв`язку із тим, що боржник - Державне підприємство "Неполоковецький комбінат хлібопродуктів" включено до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації. Зупинено вчинення виконавчої дії до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації або до припинення приватизації відповідного об`єкта приватизації.
Не погоджуючись з вказаною постановою державного виконавця про зупинення вчинення виконавчих дій, позивач звернувся до суду із відповідною скаргою. 
Суд звертає увагу, що згідно п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.
Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.
Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» перелік об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням Фонду державного майна України.
Відповідно до ч. 10 ст. 11 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» державні органи приватизації щороку до 15 січня поточного року забезпечують оприлюднення переліків об`єктів, що підлягають приватизації на відповідний рік, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України. Якщо протягом року у передбаченому цією статтею порядку приймаються рішення про включення додаткових об`єктів права державної власності до переліків об`єктів, що підлягають приватизації, Фонд державного майна України має включити такі об`єкти до відповідного переліку та оприлюднити відповідний змінений перелік об`єктів, що підлягають приватизації, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України.
Згідно з наказом Фонду державного майна України № 1 від 04 січня 2022 року, з врахуванням змін, внесених наказом Фонду державного майна України, ДП «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів» включено до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації (http://www.spfu.gov.ua/ua/content/spf-privatization-objects-perelik-obektov-na-god.html).
Таким чином, суд встановив, що приймаючи оскаржувану постанову, державний виконавець діяв відповідно до вимог п. 12 ч. 1 статті 34 Закону № 1404-VIII, оскільки на момент її винесення єдиний майновий комплекс ДП «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів» був включений до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації. 
Зазначена обставина відповідно до наведених положень Закону № 1404-VIII є самостійною та обов`язковою підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, а тому державний виконавець не мав правових підстав для продовження примусового виконання судового наказу після встановлення факту включення єдиного майнового комплексу боржника до відповідного переліку.
Суд звертає увагу, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18.06.2020 у справі № 796/165/18, відповідно до яких включення державного підприємства до переліку об`єктів приватизації породжує імперативний обов`язок державного виконавця зупинити вчинення виконавчих дій, а таке зупинення є складовою спеціального правового режиму приватизації, спрямованого на забезпечення публічного інтересу.
Також суд зазначає, що оскаржуваною постановою державного виконавця не припинено виконання судового рішення та не позбавлено стягувача права на його виконання, а лише тимчасово зупинено вчинення виконавчих дій у випадку та порядку, прямо визначених законом.
В даному випадку зупинення вчинення виконавчих дій на підставі статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» зупиняє тільки застосування заходів примусу до боржника на стадії примусового виконання, однак не зупиняє обов`язок виконання самого рішення у добровільному порядку, оскільки не скасовує законної сили такого рішення.
Варто також зазначити, що за пунктом 10-2 Розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» юридичні особи-боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, можуть здійснювати видаткові операції з поточних рахунків виключно для виплати заробітної плати в розмірі не більше п`яти розмірів мінімальної заробітної плати на місяць на одного працівника такої юридичної особи.
Тобто підприємство-боржник має можливість сплатити борг із заробітної плати стягувачу за виконавчим провадженням одним платежем, без застосування будь-яких заходів примусу виконавцем після зупинення вчинення виконавчих дій у межах виконавчого провадження.
Відтак саме по собі зупинення виконавчих дій не свідчить про порушення конституційного принципу обов`язковості виконання судових рішень.
Таким чином, позивачем у позові не наведено жодних належних обґрунтувань, а судом не виявлено порушень державним виконавцем положень Закону №1404-VIII під час прийняття оскаржуваної постанови, що вказує на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог. 

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За результатами судового розгляду справи підтверджено правомірність вчинених державним виконавцем дій та прийнятого рішення, в той час як доводи позивача є безпідставними та необґрунтованими, у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення позову. 

Судові витрати

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки відповідач не поніс вказаних витрат, суд не вирішує питання про стягнення на його користь судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 257 – 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,- 

В И Р І Ш И В:
1. Відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Згідно статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.
У відповідності до статей 287, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування учасників процесу:
позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );
відповідач - заступник начальника відділу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Семенова Михайла Валерійовича (вул. П. Целана, 11, м. Чернівці, 58000, ЄДРПОУ 43316386);
третя особа - Державне підприємство «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів» (вул. Магістральна, 43, с-ще Неполоківці, Чернівецький район, Чернівецька область, 59330, код ЄДРПОУ 00957152).

Суддя Т.М. Брезіна