Справа № 161/14146/26 
Провадження № 3/161/3607/26 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2026 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., за участі захисника – адвоката Бакаєвича А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 ,  який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьк Волинської області, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідних правопорушень протягом року не притягувався, фізичної особи-підприємця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 
за ч. 2 ст. 122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

25.06.2026 року о 22.01 по проспекту Відродження, 22А в м. Луцьку неповнолітній ОСОБА_1 , керуючи мотоколісним транспортним засобом, в порушення вимог п. 8.7.3 «ґ» ПДР України, проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, який забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
Своїми діями ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.
В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав частково, суду пояснив, що дійсно він проїхав на жовтий сигнал світлофора, але він так вчинив, щоб не допустити виникнення аварійної ситуації, якщо б він застосує екстрене гальмування.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.
Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, повністю підтверджується наступними доказами, дослідженими судом, а саме:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 702943 від 25.06.2026 року, складеними відносно ОСОБА_1 (а.с. 1);
-рапортом інспектора роти № 2 батальйону УПП у Волинській області ДПП Оксентюка С.В. від 25.06.2026 року (а.с. 3);
-відеозаписом з відеореєстратора, встановленого в салоні патрульного автомобіля поліції (а.с. 4).
Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду не має, в свою чергу, ОСОБА_1 такі докази в жодній мірі спростовані не були.
Пунктом 8.7.3 «ґ» ПДР визначено, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
Диспозиціє ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП..
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , як на момент вчинення адміністративного правопорушення, так і на момент розгляду даної справи, перебуває у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років.
Статтею 13 КУпАП визначено, що до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Згідно ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинено правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху, правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, відноситься до категорії порушень значної суспільної небезпечності в сфері безпеки дорожнього руху.
За таких обставин, суд вважає неможливим застосувати до ОСОБА_1 заходи впливу, оскільки це не буде необхідним та достатнім для попередження ОСОБА_1 від вчинення нових правопорушень, а тому вважає за необхідне притягнути його до адміністративної відповідальності на загальних підставах.
При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини.
Обставини, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачається.
Враховуючи всі обставини справи та особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.
Дана міра адміністративного стягнення, на думку суду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 7, 13, 24-1, 36, 40-1, 122, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятьсот десять) грн.
Роз`яснити  ОСОБА_1  що у разі несплати штрафу протягом 15 днів в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Стягнути з  ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного 
суду Волинської області С.М. Рудська