Харківський окружний адміністративний суд
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2026 р. № 520/12721/26
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо непроведення перерахунку, ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 01.03.2025, із застосуванням положень абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 01.03.2025 із застосуванням положень абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про допущення відповідачем протиправної бездіяльності, що виразилася в ненарахуванні та невиплаті йому індексації грошового забезпечення, а також одноразової грошової допомоги в разі звільнення з військової служби. Позивач вважає свої права порушеними, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Ухвалою від 19.05.2026 відкрито спрощене провадження у справі в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою суду від 19.05.2026 у справі № 520/11301/26 роз`єднано в самостійні провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. 
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.05.2026 справі присвоєно номер № 520/12722/26 та передано в провадження судді.
Ухвалою від 19.05.2026 прийнято до розгляду адміністративну справу № 520/12722/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії з позовними вимогами про:
- визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо непроведення перерахунку, ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 01.03.2025, із застосуванням положень абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;
- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 01.03.2025 із застосуванням положень абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Копія ухвали про прийняття справи до розгляду доставлена сторонам до їх електронних кабінетів через систему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку до електронного кабінету ЄСІТС. 
Відповідач, скориставшись своїм правом на надання відзиву, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки у спірний період індексація грошового забезпечення позивачу виплачена у відповідності до вимог чинного законодавства. До відзиву відповідачем долучено довідку щодо виплати позивачу індексації грошового забезпечення.
Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Розгляд справи здійснюється з урахуванням надмірного навантаження в Харківському окружному адміністративному суд, а також з урахуванням днів перебування судді у відпустці у період з 06.07.2026 по 20.07.2026, та з 10.08.2026 по 23.08.2026 включно.
Дослідивши матеріали справи, суд установив таке.
Як убачається з копії військового квитка позивача серії НОМЕР_1 , у період з 19.12.2022 року по 09.09.2023 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , з 12.09.2023 по 22.09.2023 - у ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 23.09.2023 по 11.10.2023 - в ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 12.10.2023 по 30.06.2024 - у ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до наказу №320, та з 01.07.2024 по 01.03.2025 - згідно наказу №185, так само, у ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по стройовій частині) від 01.03.2025, сержанта ОСОБА_1 , командира 3 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 , звільнено у відставку за підпунктом "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (за станом здоров`я) з 01.03.2025.
За доводами позивача, в період з 01.01.2024 по 01.03.2025 йому не було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця підвищення доходу для розрахунку індексації грошового забезпечення – березень 2018 року, що позивач вважає протиправним. 
За доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, підстави для нарахування позивачу індексації відсутні. Також, відповідач зазначив, що під час проходження служби у спірний період позивачу нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення у відповідності до норм чинного законодавства. 
Так, за період з з січня по липень 2024 року у ІНФОРМАЦІЯ_8 не виникало підстав для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, оскільки не було перевищення порогу індексації 103% відповідно до даних Державної служби статистики України. Водночас з серпня 2024 року поточна індексація позивачу виплачувалася у належному розмірі. За період січень-червень 2025 року індексація грошового забезпечення військовослужбовців не проводилась, адже не було перевищення порогу індексації 103% відповідно до даних Державної служби статистики України.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-XII).
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України від 03 липня 1991 року «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282-XII).
Відповідно до статті 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно з положеннями статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1282-XII , в редакції від 02 грудня 2012 року, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.
Законом № 911-VIII від 24 грудня 2015 року, який набрав чинність з 01 січня 2016 року, внесені зміни у частину першу статті 4 Закону № 1282-XII, число « 101» замінено числом « 103».
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (частини друга четверта статті 4 Закону № 1282-XII).
Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1282-XII підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.
Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України (частина друга статті 5 Закону № 1282-XII).
Згідно з положеннями частини шостої статті 5 Закону № 1282-XII проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Відповідно до статті 6 Закону № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються, як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078), який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 (в редакції чинній на час виникнення спору), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 р. № 3460-IX обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 01.01.2024.
Таким чином, для роботодавців, які підвищували оклади (тарифні ставки) до 01.01.2024 (по грудень 2023 року включно), базовим місяцем є грудень 2023 року.
Індекси споживчих цін опубліковані Державною службою статистики України в газеті "Урядовий кур`єр" та становили: за січень - 100,4% (дата опублікування в газеті № 31 від 13.02.2024); за лютий - 100,3% (12.03.2024); за березень - 100,5% (11.04.2024); за квітень - 100,2% (14.05.2024); за травень - 100,6% (12.06.2024); за червень - 102,2% (12.07.2024).
Так, наростаючим підсумком індекс споживчих цін у період з січня по червень 2024 року перевищив 103 % лише в червні 2024 року. До червня 2024 року перевищення індексом споживчих цін показника 103 % не було.
Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Ураховуючи пункт 1-1 Порядку №1078 та те, що індекс споживчих цін за червень 2024 року опублікований в газеті "Урядовий кур`єр" 12 липня 2024 року, індексація в 2024 році має нараховуватися з серпня 2024 року.
Отже, індексації в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн) підлягають грошові доходи (заробітна плата, грошове забезпечення), починаючи з серпня 2024 року.
З наявної в матеріалах справи довідки про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2024 по 01.03.2025 вбачається, що в 2024 році позивачу нараховувалася індексація грошового забезпечення з серпня по грудень 2024 року, що відповідає нормам чинного законодавства.
Також, щодо поточної індексації за 2025 рік, суд зазначає, що статтею 34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з січня 2025 року, який приймається за 1 або 100 відсотків. Сума індексації, яка склалася у грудні 2024 року, у січні 2025 року не нараховується. 
Отже базовим місяцем для індексації доходів встановили січень 2025 року. Індексація грошових доходів проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103%.
Також, аналізуючи офіційні дані, що містяться в зведеній таблиці індексів споживчих цін Державної служби статистики України за 2025 рік, можна стверджувати, що у січні-липні 2025 року показник інфляції не досягнув рівня, необхідного для перевищення встановленого порога індексації у 103 %, тому, відповідно, були відсутні підстави для виплати поточної індексації за січень-червень 2025 року. 
Отже судом не встановлено протиправності в діях (бездіяльності) відповідача при розрахунку позивачу поточної індексації за спірний період. 
При цьому у прохальній частині своєї позовної заяви позивач наполягає, що бездіяльність відповідача полягає саме у непроведенні, ненарахуванні та невиплаті позивачу у спірний період індексації грошового забезпечення. Натомість, як вбачається з долученої до матеріалів справи відповідачем довідки про нараховану та виплачену ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, то остання нарахована та виплачена позивачу у відповідності до вимог чинного законодавства.
За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).
За викладених обставин, аналізуючи вищевикладені приписи чинного законодавства, суд дійшов висновку про залишення позову без задоволення.
Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя Дмитро ВОЛОШИН