ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №334/692/26 Головуючий в 1 інст. Гнатюк О.М.
Провадження №33/807/775/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2026 року       місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Хомича А.М. (в режимі відеоконференції), розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Хомича А.М. на постанову судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 20 квітня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 21 січня 2026 року о 10.41 год. у м.Запоріжжя, проспект Металургів 24, керував транспортним засобом Volkswagen Golg держномер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів.
Після проходження на місці зупинки при огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 в ОСОБА_1 був зафіксований результат 0,5 проміле, тест 3854, з яким водій не погодився та відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Від керування транспортним засобом був відсторонений, про повторність попереджений. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеофіксацію.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Хомич А.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що вона є незаконною, необґрунтованою та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.
В обґрунтування своїх доводів зазначив, що суд не з`ясував обставини справи, розглянувши справу поверхнево, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не ґрунтується на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та не відповідають фактичним обставинам справи.
Посилаючись на відеозапис події, вказав, що відповідно до хронології події автомобіль був припаркований в іншому місці з порушенням ПДР України. За кермом вказаного автомобілю перебував побратим ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом події (час запису 11:17)
Щодо недопустимості доказів зауважив що до протоколу долучений носій з відеозаписом події. Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на стан сп`яніння на місці. А тому працівники поліції зобов`язані були доставити ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я. Разом із цим, ОСОБА_1 в той же день об 12 годині 5 пройшов огляд на визначення стану сп`яніння в КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР, за результатами якого перебував абсолютно в тверезому стані.
Щодо невідповідності протоколу обставинам справи звернув увагу на те, що зазначені працівниками поліції у фабулі протоколу ознаки алкогольного сп`яніння, які не були озвучені водію на місці зупинки, позбавляють особу, яка притягається до адміністративної відповідальності можливості здійснювати ефективний захист своїх прав та інтересів, адже особа позбавлена можливості оспорити конкретні факти, які є фундаментальними при розгляді справи, однак які не мають чіткого вираження.
Вважає, що дії поліцейських призвели до невідповідності відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичним обставинам події, чим порушили право ОСОБА_1 на захист.
У зв`язку із вищевикладеним просить скасувати постанову судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 20 квітня 2026 року, провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
15 червня 2026 року адвокат Хомич А.М. звернувся до апеляційного суду з клопотанням про виклик у судове засідання лікаря КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР ОСОБА_2 , який проводив огляд ОСОБА_1 21 січня 2026 року.
Щодо заявленого клопотання адвоката Хомича А.М. про виклик у судове засідання лікаря ОСОБА_2 , то суддя апеляційного суду відмовляє у його задоволенні, оскільки наявні в справі письмові докази та відеозапис події є достатніми для формування позиції з приводу складеного відносно ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Під час апеляційного перегляду справи адвокат Хомич А.М. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Наполягав на відсутності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, оскільки ОСОБА_1 перебував в абсолютно тверезому стані. Вважає, що працівники поліції зобов`язані були доставити ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я.
ОСОБА_1 підтримав апеляцій скаргу. Вказав, що відмовився проїхати з працівниками поліції до закладу охорони здоров`я, оскільки вже п`ятьох його побратимів доставлених поліцейськими до медичного закладу, було безпідставно визнано лікарями такими, що перебувають у стані сп`яніння.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, за обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 571668 від 21 січня 2026 р. підтверджується:
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із зазначенням виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Огляд проведений за допомогою спеціального технічного засобу «DRAGER» Alkotest 6820 з результатом 0, 50 % (а.с. 2);
- роздруківкою результату продуття алкотестеру «DRAGER» Alkotest 6820, тест № 3854 виготовленою о 10 год. 55 хв. 21 січня 2026 року, якою підтверджується, що за результатами тестування у  ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю, який складає 0, 50 % (а.с. 3);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 січня 2026 р. З результатом проведеного огляду за допомогою спеціального технічного засобу «DRAGER» Alkotest 6820, який склав 0, 50 %, ОСОБА_1 не погодився. Від проходження огляду в закладі охорони здоров`я відмовився. (а.с. 4);
- відеозаписом події (а.с 8).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суддя апеляційного суду.
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги про порушення процедури огляду  ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та керування транспортним засобом Volkswagen Golg держномер НОМЕР_2 іншою особою, суддя апеляційного суду приходить до наступного.
Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан, зокрема алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Вказані вимоги закону дотримані працівниками поліції.
Так, відеозаписом події, який міститься в матеріалах справи, зафіксовано зупинку транспортного засобу Volkswagen Golg держномер НОМЕР_2 в зоні дії дорожнього знаку, який забороняє зупинку у цьому місті. На запитання поліцейського щодо підстав такої зупинки, водій пояснює, що здійснював висадку пасажира. Слідує перевірка документів водія, яким виявився ОСОБА_1 . Під час подальшого спілкування поліцейський виявив у ОСОБА_1 та оголосив йому ознаки алкогольного сп`яніння у виді: різкого запаху алкоголю з порожниною роту тремтіння пальців рук, порушення координації рухів (час запису 00:04:50), що і стало підставою для пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на установлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «DRAGER» Alkotest 6820.
Далі, зафіксовано як з дотриманням встановленого законом порядку, поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager за згодою  ОСОБА_1 . За результатами проведеного огляду встановлено перебування  ОСОБА_1  в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту – 0,50 проміле. З вказаним результатом  ОСОБА_1  не погодився, внаслідок чого йому було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Від проходження огляду в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився.
Отже, на переконання судді апеляційного суду, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний в протоколі час та у зазначеному місці не викликає сумніву, а відомості зафіксовані відеозаписом події, свідчать про дотримання працівниками поліції вимог чинного законодавства в ході процедури огляду водія ОСОБА_1 .
Посилання захисника про наявність у поліцейських обов`язку доставити ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я є необґрунтованими, оскільки від проходження такого огляду ОСОБА_1 відмовився. Чинним законодавством України не передбаченого примусового доставляння водіїв до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на установлення стану сп`яніння.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо проходження ОСОБА_1 медичного огляду на визначення стану сп`яніння за його самостійним зверненням, суддя апеляційного суду виходить з наступного.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Отже, оскільки ОСОБА_1 проходив медичний огляд самостійно у відсутності поліцейського, наданий ним висновок лікаря, що у нього ознак сп`яніння не виявлено 21 січня 2026 року о 12 год. 05 хв., є недійсним відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Окрім того, слід звернути увагу, що в рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини в складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Хомича Андрія Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 20 квітня 2026 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду     В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 334/692/26