Справа № 462/3484/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

06 серпня 2026 року м.Львів
Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючого судді Боровкова Д.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові у спрощеному позовному проваджені без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за основною сумою боргу, відсотками, комісією та пенею,

встановив:

Представник позивача через систему «Електронний суд» скерував до суду позов, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 45598197 від 13 жовтня 2025 року в розмірі 19451,64 гривень, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу – 6000,00 грн; сума заборгованості за відсотками – 971,64 грн; сума заборгованості за комісією – 12000,00 грн; сума заборгованості за пенею – 12000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та відповідачем був укладений вказаний договір, а згодом додаткова угода до нього, про надання коштів на умовах споживчого кредиту в розмірі 60000,00 грн. строком на 30 днів. 25 лютого 2026 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Фінпром маркет» укладено Договір факторингу № 25/02/26, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 45598197 від 13 жовтня 2025 року. Проте, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, заборгованість не сплачує. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.
28 травня 2026 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова вказана справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі. 
Відповідач по справі належним чином повідомлявся судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. 
Згідно з вимогами частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі частини 8 статті 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи вимоги статей 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13 жовтня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 45598197 (надалі – кредитний договір), який підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 6361 /а.с.15-25/.
За умовами кредитного договору № 45598197 позикодавець надав ОСОБА_1 кредит у сумі 3000,00 грн, строком на 30 днів, фіксована процентна ставка 0,466% в день, комісія за надання кредиту 16,00% від суми наданого кредиту (що у грошовому еквіваленті складає 480 грн), пеня 4,00% в день, орієнтовна загальна вартість кредиту 3899,40 грн.
31 жовтня 205 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 16091047 до кредитного договору № 45598197 від 13 жовтня 2025 року, за умовами якої позикодавець збільшив суму наданого кредиту до 6000,00 грн з фіксованою процентною ставкою 1,0% в день, орієнтовна загальна вартість кредиту 7451,64 грн /а.с.25/.
З довідок ТОВ «Европейська платіжна система» від 09 березня 2026 року № КД-000047947 та від 25 березня 2026 року № КД-000061224 убачається, що відбулося перерахування коштів на платіжну картку отримувача Присяжника Романа: 13 жовтня 2026 року на суму 3000,00 грн, 31 жовтня 2026 року на суму 3000,00 грн, номер картки НОМЕР_1 /а.с. 27-29/.
25 лютого 2026 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Фінпром маркет» укладено Договір факторингу № 25/02/26, відповідно до якого фактор передає (відступає) клієнту за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінпром маркет» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників /а.с.31-34/.
Відповідно до реєстру боржників № 2 від 25 лютого 2026 року, ТОВ «Фінпром маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 45598197 від 13 жовтня 205 року в сумі 19451,64 гривень, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу – 6000,00 грн; сума заборгованості за відсотками – 971,64 грн; сума заборгованості за комісією – 480,00 грн; сума заборгованості за пенею – 12000,00 грон /а.с.32/.
Вказану суму заборгованості ТОВ «Фінпром маркет» просить стягнути із відповідача, звертаючись до суду із цим позовом та покликаючись на неналежне виконання останнім своїх зобов`язань за договором /а.с.5/.
Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Стаття 1049 ЦК України зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом.
Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
За твердженням позивача, відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув надану йому позику та не сплатив відсотки в строки, передбачені кредитним договором.
Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували вищевказані розрахунки суми боргу, а відтак, суд, перевіривши зазначені розрахунки, знаходить їх підставними.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Беручи до уваги, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, основну суму боргу в добровільному порядку не повертає, суд вважає, що у нового кредитора виникло право на стягнення заборгованості за вказаним договором у розмірі 7451,64 гривень, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу – 6000,00 грн; сума заборгованості за відсотками – 971,64 грн; сума заборгованості за комісією – 480,00 грн
Разом з тим, щодо вимоги про стягнення з відповідача пені, то суд прийшов до висновку, що вказана вимога задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Зі змісту позову та матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 12000,00 грн за кредитним договором № 45598197 від 13 жовтня 2025 року.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2120-IX (набрав чинності 17 березня 2022 року) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення з відповідача пені за прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором № 45598197 від 13 жовтня 2025 року.
Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі прийшов до висновку, що позов підлягають частковому задоволенню, а саме: вимоги про стягнення суми основного боргу, заборгованості за відсотками та комісією підлягають задоволенню, а у задоволені вимоги про стягнення пені слід відмовити. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 7451,64 грн (6000,00 грн + 971,64 грн + 480,00 грн), у решті вимог позову слід відмовити.
Щодо розподілу судових витрат.
Судові витрати у справі складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 579948086.1 від 21 квітня 2026 року /а.с.6/, а також, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн, що підтверджується договором про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року та актом приймання-передачі від 09 березня 2026 року наданих послуг, підписані позивачем та адвокатом Ткаченко Ю.О. /а.с.48-42/. Тобто, загальна сума судових витрат становить 7162,40 грн 
Беручи до уваги, що позовні вимоги задоволенні частково, а саме з відповідача було стягнуто 7451,64 грн. боргу, що складає 38 % від суми в розмірі 19451,64 грн, про стягнення якої позивач просив у позові, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2721,71 грн. судових витрат (2721,71 грн = 7162,40 грн х 38%), в іншій частині витрати зі сплати судового збору слід віднести на рахунок позивача.
Керуючись статтями 81,89,141,263-265,280-284 ЦПК України, суд 

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за основною сумою боргу, відсотками, комісією та пенею – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» 7451 гривню 64 коп. заборгованості та 2721 гривню 71 коп. судових витрат. Всього стягнути - 10173 (десять тисяч сто сімдесят три) гривні 35 коп. 
В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (юридична адреса: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33; код ЄДРПОУ 43311346).
Відповідач:  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКП: НОМЕР_2 ).

Суддя: 
Оригінал рішення.