Справа № 953/7326/26 
н/п 3/953/1437/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

"13" серпня 2026 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М., за участю захисника Коротенка О.І., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:
26.05.2026 року 10:16 год м. Харків, вул. Матюшенка, 11, водій ОСОБА_1 керував електросамокатом Xiaomi з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей що не реагують на світло, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКПЛ №3 у лікаря нарколога водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції. 
Від представника водія ОСОБА_1 , адвоката Коротенка О.І., до суду надійшло клопотання про закриття адміністративного провадження за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП України.
Клопотання адвоката мотивоване тим, що на відео з боді камер, що починається з 10 год. 37 хв. 50 сек., та закінчується об 10 год. 39 хв., де один із поліцейських, власник боді-камери 472504 ОСОБА_2 , свідомо вводить ОСОБА_1 в оману щодо наслідків відмови від проходження тестування на наркотичне сп`яніння у медичному закладі, а саме повідомляє ОСОБА_1 про те, що «суд може стягнути тільки штраф, але не позбавляти особу, що відмовилася від проходження тестування, від права керування автомобілем», та інше на підтвердження вибірковості щодо повноважень суду по позбавленню права керування у такій категорії справ, екіпаж поліції не усвідомлює введення в оману ОСОБА_1 щодо наслідків відмови, тому що на попередніх відеокадрах вони демонструють знання судової практики щодо притягнення водіїв електросамокатів до відповідальності за ст. 130 КУпАП напам`ять називаючи індивідуальний номер судового рішення та номер закону щодо електросамокатів.
Зазначає, що ОСОБА_1 приймав рішення щодо проходження огляду, перебуваючи під впливом інформації, наданої йому уповноваженим представником держави, щодо істотної для такого рішення обставини юридичних наслідків відмови. При цьому зазначена інформація була неправдивою. За таких обставин сам факт подальшого проголошення ОСОБА_1 фрази про відмову від огляду не може оцінюватися ізольовано від попередніх дій працівника поліції, який сформував у особи помилкове уявлення про наслідки такого рішення.
Зазначає що, відеозапис в порушення вимог п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженою наказом від 18.12.2018 р. № 1026 щодо безперервної відеозйомки, надано вибірково та фрагментами, що не відповідає наведеним положенням, а також про порушення процедури огляду працівниками поліції.
Крім того, просить долучити до матеріалів справи копію довідки МСЕК серії 12ААД №062901 щодо ІІІ групи інвалідності ОСОБА_1 .
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, дослідивши письмові матеріали та відеозаписи, приходить до наступного.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до ч. 2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У відповідності до ч.1 п.1 ст.255 КУпАП України уповноваженими особами на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП України є орган Національної поліції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.
Відповідно до пункту 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Відповідно до пункту 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до практики Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду слідує, що будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів. Із визначеного випливає, що межа між механічними і немеханічними транспортними засобами проходить тільки в класі транспортних засобів із електродвигуном.
У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 заначено, якщо транспортний засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням засобу, характеристика як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Отже, коли електросамокат служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, він є повноправним учасником дорожнього руху та вважається транспортним засобом.
Вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 26.05.2026 року серії ЕПР1 №675845;
- довідкою, про отримання посвідчення водія, складеною старшим інспектором ВАП УПП в Харківській області ДПП капітаном поліції Деркач І.;
- направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.05.2026, згідно з яким огляд не проводився;
-поясненнями ТВО КВ №2 роти №1, батальйону №1 УПП в Харківській області ДППстаршого лейтенанта ОСОБА_3 ;
- рапортом поліцейського взводу №1, роти №1 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції Бучаченко О.
- зобов`язаннями водія ОСОБА_1 , не сідати за кермо транспортного засобу;
- даними відеозаписів бодікамер 475022, 472504, 471761 на яких зафіксован рух транспортного засобу, керування транспорним засобом водієм ОСОБА_1 , відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКПЛ №3,
Крім того, на відеозаписі вбачається як працівниками патрульної поліції неоднаразово було роз`ясненно наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що отримували однозначну відмову.
Твердження захисника що працівники поліції ввели в оману ОСОБА_1 щодо наслідків відмови, спростовуються відеозаписом.
Отже працівниками поліції не було порушено вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція, затверджена Наказом № 1452/735 від 09.11.2015).
Більш того, матеріали справи не містять відомостей про те, що стороною захисту подавалася заява у порядку, передбаченим чинним КПК України, до правоохоронних органів щодо дій працівників поліції при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу за ч.1 ст.130 КУпАП.
Також стороною захисту не надано відомостей про те, що вони зверталися до суду в порядку КАС України, щодо оскарження дій або бездіяльності працівників патрульної поліції.
Твердження захисника стосовно того, що до матеріалів справи долучено відеозапис, який є неповним та небезперевним, а тому такий відеозапис не може бути належним та допустимим доказом у справі, не є слушними, так як на ньому зафіксовано цілком всю подію фіксації правопорушення, сама якість зйомки є достатньою та такою, що виключає жодні сумніви щодо оцінки тих подій, які на запису зафіксовано. Розпаковка відеозапису на окремі файли на відеоносії, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення, обумовлена його суто технічними властивостями. 
При цьому, суд звертає увагу, що зафіксовані технічні розриви відео мають фрагментарний характер та не припадають на ключові процесуальні дії (пропозиції огляду, фіксацію згоди водія, його проходження) і не спотворюють загальної послідовності події; відображений перебіг підтверджується іншими безперервними фрагментами відео та письмовими матеріалами, тому надійність і повнота доказової картини не порушені.
У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21.01.1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Суд вважає, що своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн.
Керуючись ст. ст.40-1, ч. 1 ст.130 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір» суд,-

постановив:
Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 665 грн 60 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.М. Бородіна