Виноградівський районний суд Закарпатської області 
_______________________________________________________________________________________________    Справа № 297/1303/26
Номер провадження 2/299/1229/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2026 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі судді Бак М.Д., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу № 297/1303/26 за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (надалі – ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта») до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, 

В С Т А Н О В И В:

01.06.2026 року із Берегівського районного суду Закарпатської області до Виноградівського районного суду Закарпатської області поступила цивільна справа № 297/1303/26 за позовом ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів на підставі ухвали Берегівського районного суду Закарпатської області від 11.05.2026 року про передачу справи на розгляд за підсудністю. Позовна заява поступила до Берегівського районного суду Закарпатської області 05.05.2026 року. 
Позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу страхове відшкодування в сумі 12697,55 грн. 
Позов мотивовано тим, що 13.02.2024 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № ЕАП-0598821, зокрема транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 . 26.11.2024 року на автодорозі Н-09 Мукачево-Рахів-Богородчани відбулася дорожньо-транспортна пригода – зіткнення транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував відповідач, та транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Згідно постанови Іршавського районного суду Закарпатської області, винесеної у справі № 301/4078/24, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. 
26.11.2024 року ОСОБА_2 звернулася до позивача з приводу виплати страхового відшкодування у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. 13.12.2024 року позивач виплатив ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 12697,55 грн. На підставі положень статті 993 Цивільного кодексу України (надалі – ЦК України), частини першої статті 108 Закону України «Про страхування» позивач має право вимоги до відповідача у розмірі здійсненої страхової виплати. 27.01.2025 року позивач звернувся до відповідача з регресною вимогою (претензією) № 08-03-14/1078, 25.11.2025 року – із досудовим попередженням № 08-03-14/13923. Відповідач не сплатив позивачу суму страхового відшкодування. 
Відповідач не подав відзив на позовну заяву.
У позовній заяві позивач виклав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, яке залишено без розгляду ухвалою суду від 22.06.2026 року (арк. 43-45). 
Позов пред`явлено з підстав несплати відповідачем позивачу в порядку регресу суми страхового відшкодування шкоди, завданої пошкодженням застрахованого транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 26.11.2024 року на автодорозі Н-09 Мукачево-Рахів-Богородчани з вини відповідача. 
У частині третій статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) закріплено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обставини з приводу укладення 13.02.2024 року між ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та ОСОБА_2 договору страхування транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , настання дорожньо-транспортної пригоди за участю даного транспортного засобу та транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував відповідач, не доведено. 
Згідно частини першої статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
Згідно частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 року № 851-IV (зі змінами) оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Відповідно до абзацу першого пункту 2 глави 1 розділу ІІ Порядку роботи з електронними документами в діловодстві та їх підготовки до передавання на архівне зберігання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2014 року № 1886/5 (зі змінами), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2014 року за № 1421/26198, електронний документ має бути оформлений за загальними правилами документування і мати реквізити, що встановлені для аналогічного документа з паперовим носієм інформації.
Згідно частини другої статті 100 ЦПК України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. 
Відповідно до частини третьої статті 100 ЦПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.
Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу (частина четверта статті 100 ЦПК України).
До позовної заяви додано копію полісу добровільного комплексного страхування «Автопарасолька» серії ЕАП № 0598821, частини І Умови страхування Договору добровільного комплексного страхування «Автопарасолька», форма 100/118/112-01, укладеного 13.02.2024 року між ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та ОСОБА_2 , з копією документа із назвою «Послуги за Пакетом «ASSISTANCE для Вас 24/7», виданого ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (арк. 5). 
Згідно положень пункту 6 копії полісу всі інші умови договору зазначені в пропозиції (оферті) укласти договір добровільного комплексного страхування «Автопарасолька» від 28.04.2023 року № 4, яка є невід`ємною частиною полісу, та разом такі складають єдиний документ – договір страхування. 
Копія полісу містить відомості про підписання його страхувальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором та QR-код із зазначенням про те, що за відповідним посиланням розміщена оферта, тобто немає даних щодо підписання полісу представником страховика. Враховуючи те, що копія полісу є копією частини електронного доказу, то не виступає допустимим доказом. 
Копія документа із даними щодо справи № 301/4078/24 про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі – КУпАП), відносно ОСОБА_1 , яку розглядає Іршавський районний суд Закарпатської області (арк. 6), щодо якого немає відомостей про те, з якої інформаційної системи його виготовлено, копія угоди про припинення зобов`язання переданням відступного від 11.12.2024 року, укладеної між ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та ОСОБА_3 (арк. 15), яка не містить підпису заступника голови правління ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» Панібратенка Д.А., копія розрахунку страхового відшкодування, виданого ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (арк. 17), у якому не вказано дату складення, тобто в цих документах відсутні реквізити документа, передбачені підпунктом 4.1 пункту 4 національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», затвердженого наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 року № 144 «Про прийняття та скасування національних стандартів», не підлягають врахуванню як джерела доказів.
Копія схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 26.11.2024 року (арк. 10), яка неповністю читабельна, не є джерелом доказу. 
З огляду на відсутність копії договору добровільного комплексного страхування «Автопарасолька» серії ЕАП № 0598821, укладеного 13.02.2024 року між ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та ОСОБА_2 , обставину щодо укладення даного договору не доведено. 
У відповідності до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відомості з приводу дорожньо-транспортної пригоди, наявні в копії постанови Іршавського районного суду Закарпатської області від 12.12.2024 року, винесеної у справі № 301/4078/24 про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, відносно Особи_1 за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 26.11.2024 року близько 00:00 год на вул. Центральній в с. Сільце Хустського району Закарпатської області за участю транспортного засобу марки «Mercedes», яким керував Особа_1, та транспортного засобу марки «Skoda» під керуванням Особи_2, яку виготовлено з Єдиного державного реєстру судових рішень (арк. 7), копії документа «Відповідь від НПУ», який містить дані про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 26.11.2024 року о 08:30 год на 32 км+200 м автодороги Н-09 Мукачево-Рахів-Богородчани-Івано-Франківськ-Рогатин-Бібрка-Львів за участю транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , виготовленій з центральної бази даних Моторного транспортного страхового бюро України (арк. 8, 9), та копії заяви ОСОБА_2 від 26.11.2024 року про страхове відшкодування за договором страхування наземного транспорту (КАСКО) до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» щодо виплати страхового відшкодування шкоди, завданої в результаті пошкодження транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час дорожньо-транспортної пригоди 26.11.2024 року в с. Сільце Хустського району Закарпатської області (арк. 11), не є достатніми доказами для встановлення обставин щодо часу, місця, учасників дорожньо-транспортної пригоди. 
У частинах першій, другій статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Із врахуванням висновків суду про недоведеність обставин щодо укладення договору страхування транспортного засобу, настання дорожньо-транспортної пригоди не мають значення для розгляду справи відомості, які містяться в таких документах: 1) копії протоколу (акта) огляду транспортного засобу від 03.12.2024 року, складеного начальником Закарпатського ОЦКП ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» Ковач П.М. в результаті огляду транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 (арк. 12); 2) копії короткого висновку від 07.12.2024 року № 24-07-2415 щодо вартості ремонту транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сформованого в системі Audatex (арк. 13, 14); 3) копії страхового акта № К-24-07-24159/1, затвердженого 12.12.2024 року директором з врегулювання збитків ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» Шевченком В.В. (арк. 16); 4) копії платіжної інструкції від 13.12.2024 року № 68514, виданої Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро», про сплату ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 12697,55 грн, що є страховим відшкодуванням згідно договору від 14.02.2024 року № ЕАП-0598821 (арк. 18); 5) копії претензії ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» від 27.01.2025 року № 08-03-14/1078, адресованої ОСОБА_1 , щодо сплати в порядку регресу страхового відшкодування (арк. 19); 6) копії досудового попередження ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» від 25.11.2025 року № 08-03-14/13923, адресованого ОСОБА_1 , щодо сплати в порядку регресу страхового відшкодування (арк. 20). 
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно частини першої статті 108 Закону України «Про страхування» від 18.11.2021 року № 1909-IX (зі змінами) страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.
У зв`язку з недоведеністю обставин пред`явленого позову щодо укладення 13.02.2024 року між ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та ОСОБА_2 договору добровільного комплексного страхування «Автопарасолька» серії ЕАП № 0598821, настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу, яким керував відповідач, не доведено виникнення між сторонами правовідносин з приводу обов`язку відповідача сплатити позивачу суму страхового відшкодування в порядку регресу. 
З викладених мотивів, на підставі аналізу встановлених обставин та в результаті оцінки доказів, суд прийшов до висновку про відмову в позові.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 264, 265 ЦПК України, суд 

В И Р І Ш И В:

у позові ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Виноградівський районний суд Закарпатської області.
Учасник справи, якому копію рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.
Позивач: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», місцезнаходження: 02081, Київська область, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. № 7-Д, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 00034186. 
Представник позивача: Дудуц Оксана Василівна, адреса: 02081, Київська область, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. № 7-Д. 
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 . 

Суддя | Бак  М. Д.