ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2026 року | м. Львів | Справа № 380/29074/23 пров. № А/857/12447/26
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Запотічного І.І.,
суддів: Шинкар Т.І., Валюха В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2026 року (суддя Кузан Р.І., ухвалене в м. Львові) у справі № 380/29074/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення та наказу, зобов`язання вчинити дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , яке викладене в протоколі засідання військової комісії НОМЕР_1 №22 від 07.11.2023, в частині відмови ОСОБА_1 у збереженні попереднього часу перебування на квартирному обліку та в частині взяття ОСОБА_1 на квартирний облік, складом одна особа від 07 листопада 2023 року, внесення змін у списки осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання у житловій комісії військової частини НОМЕР_1 , складом одна особа з 07 листопада 2023 року; визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №534 від 07.11.2023 в частині відмови ОСОБА_1 у збереженні попереднього часу перебування на квартирному обліку та в частині прийняття ОСОБА_1 з 07.11.2023 на квартирний облік складом одна особа, внесення у списки на першочергового отримання житлового приміщення та внесення зміни у список осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання у житловій комісії військової частини НОМЕР_1 ; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 взяти ОСОБА_2 на квартирний облік із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку з 25.12.2000 та включити ОСОБА_2 у списки військовослужбовців, які мають право першочергового отримання житла з 17.06.2016, як учасника бойових дій, складом одна особа.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2026 року позов задоволено повністю. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду, його оскаржив відповідач- Військова частина НОМЕР_1 , подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що з 25.12.2000 позивача зараховано на квартирний облік у військову частину НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі п. 6 ЖК України. Вказане підтверджується витягом з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 25.12.2000 №40.
Також, з 17.06.2016 позивача зараховано у списки першочергового отримання житлового приміщення, на підставі п. 14 ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Вказане підтверджується витягом з протоколу засідання житлової комісії військової частини – польова пошта НОМЕР_3 від 17.06.2016 №96.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 від 07.05.2015, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій. Окрім цього, згідно з довідкою №831 від 03.11.2023, виданою військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_1 перебуває на службі у зазначеній військовій частині.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 26.10.2023 подано рапорт про зарахування його на облік для поліпшення житлових умов у житловій комісії військової частини НОМЕР_1 з 2000 року, а також включення в списки на першочергове отримання жилого приміщення як учасника бойових дій з 2016 року.
Відповідно до довідки, доданої до рапорту майстер-сержантом ОСОБА_1 № 2694 від 12.10.2023 військової частини НОМЕР_5 , майстер-сержант ОСОБА_1 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_5 з 21.04.2022 по 15.09.2023.
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , яке викладене у протоколі засідання житлової комісії №22 від 07.11.2023, вирішено на підставі пункту 4 розділу VI “Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями” клопотати перед командиром військової НОМЕР_1 про взяття ОСОБА_1 на квартирний облік, складом одна особа з 07 листопада 2023 року та внесення у списки першочергового отримання житлового приміщення, внесення змін у список осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання у житловій комісії військової частини НОМЕР_1 (як учасника бойових дій, посвідчення серії НОМЕР_4 від 07.05.2015) складом одна особа з 07.11.2023.
Окрім цього, згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 534 від 07.11.2023 ОСОБА_1 відмовлено у збереженні попереднього часу перебування на квартирному обліку та прийнято ОСОБА_1 на квартирний облік, складом одна особа, внесено у списки на першочергове отримання житлового приміщення, внесено зміни у список осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання у житловій комісії військової частини НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 не погоджуючись з рішеннями відповідача про перенесення дати перебування на квартирному обліку та з метою їх скасування, звернувся до суду з цим позовом.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до статті 47 Конституції України, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Статтею 31 Житлового кодексу України від 30.06.1983 № 5464-X (тут і надалі у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; далі ЖК України) визначено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому вказаним Кодексом та іншими актами законодавства України. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством України), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.
Частиною першою статті 32 ЖК України визначено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному цим Кодексом та іншими актами законодавства України; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках.
Положеннями статті 36 ЖК України встановлено, що облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради. Облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію. У випадках, передбачених вказаним Кодексом та іншими актами законодавства України, працівники медичних, культурно-освітніх, торговельних та інших установ і організацій, які безпосередньо обслуговують трудовий колектив підприємства, установи, організації, та інші особи за їх бажанням беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з робітниками і службовцями цього підприємства, установи, організації.
Згідно статті 39 ЖК України громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті; за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншого громадського об`єднання і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу. Рішення про взяття громадян на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена Наказом Міністерства оборони України 31.07.2018 № 380 (далі - Інструкція №380) військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Житлові приміщення для постійного проживання та грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення надаються один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Як визначено у пунктах 6, 7 розділу І Інструкції №380, що військовослужбовці та члени їх сімей до одержання ними жилого приміщення для постійного проживання мають право зареєструватися у військовій частині за її місцезнаходженням. Питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців та членів їх сімей, вирішуються за місцем проходження військової служби та перебування їх на обліку.
У пункті 1 розділу ІІ Інструкції №380 для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міноборони, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, а також у військових прокуратурах (далі - військова частина) утворюються житлові комісії (далі - житлова комісія військової частини).
До житлових комісій військових частин також належать житлові комісії квартирно-експлуатаційних органів та військових комісаріатів, які утворюються для ведення у встановленому порядку обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, або виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення особами з числа звільнених із військової служби в запас або відставку.
Положеннями пункту 5 розділу ІІ Інструкції №380 визначено, що основними завданнями житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій) є:перевірка житлових умов військовослужбовців та членів їх сімей; прийняття рішення з житлових питань, у тому числі із розгляду відповідних рапортів (заяв) військовослужбовців та членів їх сімей з житлових питань; ведення обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями (службовою житловою площею); ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; розгляд заяв, скарг та пропозицій, що виникли під час роботи житлових комісій військових частин, та прийом громадян з житлових питань; видача документів, які створюються житловими комісіями військових частин під час виконання вимог цієї Інструкції; ведення оперативного обліку службових житлових приміщень.
Як визначено пунктами 7, 8 розділу ІІ Інструкції №380 житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення щодо: взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею); взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень (службової житлової площі), жилих приміщень для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення; зміни дати зарахування (перебування) на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; внесення змін до облікових справ військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; перегляду раніше прийнятих рішень цією житловою комісією або в порядку правонаступництва. Рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом (додаток 4), підписується членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та протягом двадцяти робочих днів затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі. Рішення об`єднаної житлової комісії затверджується командиром військової частини підрозділу, який відповідає за організацію роботи об`єднаної житлової комісії, та оголошується в наказі командиром військової частини за місцем проходження військової служби.
Як вірно зазначив суд першої інстанції спірним питанням, яке підлягає вирішенню у цій справі є підстави для відмови у збереженні позивачу попереднього часу перебування його на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, вирішуючи яке слід зазначити наступне.
Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції №380 житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.
Пунктом 4 розділу IV Інструкції №380 встановлено, що для зарахування на облік військовослужбовець подає командиру військової частини рапорт, який реєструється у службі діловодства військової частини. До рапорту додаються документи, передбачені Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081 (далі - Порядок забезпечення житловими приміщеннями), а також витяг з послужного списку військовослужбовця. Зазначені документи направляються командиром до житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) для прийняття рішення про зарахування на облік. Житлова комісія військової частини (об`єднаної житлової комісії) у разі необхідності має право запитувати через командира військової частини у відповідних державних органів, установ, організацій, громадян інші документи. Вимагати від військовослужбовців та членів їх сімей інших, не передбачених законодавством, документів забороняється.
Згідно пунктів 8, 9 розділу IV Інструкції №380 рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі про зарахування військовослужбовця та членів його сім`ї на облік із зазначенням дати зарахування на облік, складу сім`ї, підстави для зарахування на облік, а також підстави включення до списків осіб, які користуються правом першочергового або позачергового одержання жилих приміщень. Військовослужбовці, зараховані на облік, реєструються в Книзі обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (додаток 6). Датою зарахування військовослужбовця на облік є дата прийняття житловою комісією військової частини (об`єднаною житловою комісією) рішення про зарахування військовослужбовця на облік але не пізніше місяця з дня реєстрації рапорту військовослужбовця. На підставі даних обліку житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) формує чергу осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання. У разі якщо час зарахування на облік військовослужбовців збігається за однією датою, черговість серед них визначається відповідно до часу перебування (проходження) на військовій службі (за вислугою років) чи/або часу набуття права на пільги. Військовослужбовці, які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби, на загальних підставах в органах місцевого самоврядування та до набрання чинності цією Інструкцією зараховуються на облік із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також заносяться у списки осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла за наявності підстав. Час перебування військовослужбовців на обліку для поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею) не враховується. Військовослужбовцям (крім військовослужбовців, які проходили службу у військових частинах, пункти постійної дислокації яких розташовані на територіях районів проведення антитерористичної операції, а також у військових частинах, які були сформовані під час особливого періоду без визначення пункту постійної дислокації), які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби в іншому гарнізоні (в іншій місцевості), але протягом шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби не зареєстрували місце проживання і не подали рапорт про зарахування на облік, попередній час перебування на обліку не зберігається.
Відтак, здійснивши аналіз наведених правових норм суд першої інстанції вірно вказав, що попередній час перебування військовослужбовця на обліку не зберігається за одночасного існування двох негативних умов: 1) не реєстрація упродовж шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби місця проживання; 2) неподання упродовж шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби рапорту про зарахування на облік. Виключенням з цього правила є проходження військовослужбовцями служби у військових частинах, пункти постійної дислокації яких розташовані на територіях районів проведення антитерористичної операції, а також у військових частинах, які були сформовані під час особливого періоду без визначення пункту постійної дислокації.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 був зарахований на квартирний облік з 25.12.2000 на загальну чергу під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 та був неодноразово переведений до різних військових частин, зокрема, до військової частини НОМЕР_1 .
Також, відповідно до довідки № 2694 від 12.10.2023 військової частини НОМЕР_5 , доданої до рапорту позивачем, майстер-сержант ОСОБА_1 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_5 з 21.04.2022 по 15.09.2023. 
Окрім цього, згідно з відомостями, що відображені на сторінці 13 паспорту громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_6 , місце проживання позивача з 12.10.2016 було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім цього, у разі переведення військовослужбовця, який перебуває на обліку, до нового місця проходження військової служби або звільнення його з військової служби командир військової частини зобов`язаний надати до КЕВ (КЕЧ) району витяг з наказу про переміщення або звільнення військовослужбовця протягом 10 днів з дня видачі цього наказу.
Зважаючи на викладене суд першої інстанції вірно вказав, що саме на командування військової частини покладено обов`язок забезпечення належного оформлення подальшого квартирного обліку військовослужбовця, який переміщується до нового місця служби з метою унеможливлення порушення житлових прав військовослужбовця.
Верховний Суд в правових висновках, викладених в постановах від 03.05.2018 у справі №359/6809/17 (провадження №61-10533св18); від 20.03.2019 року у справі №760/750/16-ц (провадження №61-10380св18); від 10.10.2019 у справі №359/1347/17 (провадження №61-26027св18) роз`яснив, що розглядаючи аналогічні справи судам належить з`ясовувати такі обставини: чи скасовувалось рішення житлової комісії про зарахування військовослужбовця на квартирний облік; чи був зарахований військовослужбовець на квартирний облік внаслідок подання ним недостовірних відомостей або внаслідок неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття військовослужбовця на квартирний облік.
Відтак, вищенаведені висновки Верховного Суду свідчать про те, що за позивачем зберігається попередній час перебування на обліку.
З приводу неподання рапорту протягом 6 місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби судом першої інстанції вірно враховано пояснення позивача відносно того, що військова частина НОМЕР_5 є військовою частиною, яка була сформована під час особливого періоду без визначення пункту постійної дислокації.
Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року “Про ведення воєнного стану в України”, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-Х, на території України ведений воєнний стан через акт відкритої агресії з боку російської федерації та проведенням активних бойових дій на території Київської, Харківської, Херсонської, Донецької та Луганської областей, який діє і на даний час.
Разом з тим, вказане не було враховане відповідачем при відмові в збереженні попереднього часу перебування на квартирному обліку з 25.12.2000.
Відтак, з огляду на вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що перенесення дати зарахування позивача на квартирний облік під час дії воєнного стану з підстав можливого недотримання ним строків для реєстрації місця проживання і подання рапорту про зарахування на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов є таким, що не відповідає вимогам Закону України “Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни”.
Окрім того, як вірно вказав суд першої інстанції Інструкція № 380 є підзаконним нормативно-правовим актом, який виданий з метою роз`яснення застосування норма права, а не відміни (позбавлення) права позивача на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду.
Зважаючи на викладене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про задоволення позову 
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2026 року у справі №380/29074/23– без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя | | І. І. Запотічний
судді | | Т. І. Шинкар
| | В. М. Валюх