Справа № 504/1588/19
Номер провадження 1-кп/504/136/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.09.2026 року | с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019160330000222 від 15.02.2019 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеса, громадянина України, освіта неповна вища, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Судовим розглядом встановлено, що, 04 лютого 2019 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин, під час перебування в автомобілі «КІА СERATO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в районі 25 км автодороги «Одеса-Южне» по вулиці Гвардійська в смт Чорноморське Лиманського району Одеської області, у ОСОБА_4 та особи провадження щодо якої виділено в окреме провадження виник спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ПАТ «Укртелеком». Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 за попередньою змовою із особою провадження щодо якої виділено в окреме провадження, діючи умисно, із корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, шляхом вільного доступу, таємно перебуваючи на 25 км автодороги «Одеса-Южне» по вулиці Гвардійська в смт Чорноморське Лиманського району Одеської області викрали, з колодязів, для зберігання кабелів діючих ліній зв`язку, які розташовані уздовж траси, під номерами - С23/Ч та С25/Ч кабель зв`язку ТПП 300*2*0,4, довжиною 105 метрів, загальною вартістю 25824 гривень 75 копійок, після чого з місця події зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Вказаними умисними діями ОСОБА_4 та особа провадження щодо якої виділено в окреме провадження спричинили ПАТ «Укртелеком» майнову шкоду на загальну суму 25824 гривень 75 копійок..
Окрім цього, 05 лютого 2019 року, приблизно о 03 годині 30 хвилин, під час перебування в автомобілі «KIA CERATO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в районі 25 км 300 метрів автодороги «Одеса-Южне» по вулиці Гвардійська в смт Чорноморське Лиманського району Одеської області, у ОСОБА_4 та особи провадження щодо якої виділено в окреме провадження виник спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ПАТ «Укртелеком». Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 за попередньою змовою із особою провадження щодо якої виділено в окреме провадження, діючи умисно, із корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, повторно, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, шляхом вільного доступу, таємно викрали з колодязів для зберігання кабелів діючих ліній зв`язку, які розташовані уздовж траси, під номерами - С32/Ч та С33/Ч кабель зв`язку ТПП 300*2*0,4, довжиною 110 метрів, загальною вартістю 27054 гривень 50 копійок, після чого з місця події зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Вказаними умисними діями ОСОБА_4 та особа провадження щодо якої виділено в окреме провадження спричинили ПАТ «Укртелеком» майнову шкоду на загальну суму 27054 гривень 50 копійок. 
За сукупністю вчиненого, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, – таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб. 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. В теперішній час щиро кається у скоєному, просив суд суворо не карати та дати шанс на виправлення.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 показання, якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину викладеного у даному вироку суду доведена та його дії суд як вчинення кримінального правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, – таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб..
Також, судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, одружений, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо.
При визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинене ним кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, здійснює догляд за матір`ю ОСОБА_5 інвалідом 2-гої групи. 
Також суд враховує зміст досудової доповіді щодо обвинуваченого за якою, взято до уваги інформацію, що його характеризує за місцем проживання, навчання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, а також ймовірної небезпеки для суспільства, встановлено що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства 
Також, суд звертає увагу на те, що в даному кримінальному провадженні положення ст. 49 КК України не застосовуються, оскільки в період з 23.06.2021 року по 14.04.2025 року обвинувачений ОСОБА_4 перебував у розшуку у зв`язку із ухиленням від суду.
Так, з врахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставини вчиненого кримінального правопорушення, і даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
Суд враховує роз`яснення, викладені у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також у п.п. 3,7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», згідно з якими якщо вчинені злочини, крім повторності, утворюють ще й сукупність, вони відповідно до ч. 2 ст. 33 КК повинні отримувати окрему кваліфікацію (наприклад, крадіжка без кваліфікуючих ознак і крадіжка, вчинена повторно, або крадіжка, поєднана з проникненням у житло). Якщо ж злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину (наприклад, три крадіжки, поєднані з проникненням у житло, п`ять розбоїв, вчинених організованою групою, тощо), їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК. У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатись у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів.
Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого, можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладанням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого, в даному кримінальному провадженні, судом не застосовується.
Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Щодо цивільного позову, суд зазначає наступне.
Представником потерпілого ПАТ «Укртелеком» пред`явлено вимоги про стягнення у солідарному порядку з обвинуваченого та особи провадження щодо якої виділено в окреме провадження кошти у розмірі 52879,25 гривень на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на п/р №26009012256401, код ЄДРПОУ 01186691, ПАТ «АЛЬФА-БАНК», МФО 300346.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що сумісний розгляд цивільного позову у якому відносно одного з відповідачів провадження зупинено та провадження щодо якого виділено в окремий процес розгляд позову лише щодо ОСОБА_4 , не сприятиме захисту порушеного права позивачка за захистом якого вона звернулась до суду, та призведе до порушення вимог ЦПК України, тому вважає за доцільне залишити цивільний позов без розгляду, роз`яснивши право позивача на звернення до суду з цивільним позовом у загальному позовному порядку. 
Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України. Разом із тим, будь-яких відомостей про речові докази в даному кримінальному провадженні суду не надано, тому суд позбавлений можливості вирішити питання речових доказів у відповідності до КПК України.
На підставі викладеного та керуючись статтями 100, 369-374, 394 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю в 1 (один) рік.
На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позові ПАТ «Укртелеком» про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_4 та особи провадження щодо якої виділено в окреме провадження про стягнення грошових коштів – залишити без розгляду. 
Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги до Доброславський районний суд Одеської області.
Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя:                 ОСОБА_1