ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2026 року | м. Львів | Справа № 460/11758/25 пров. № А/857/31988/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді Кузьмича С. М.,
суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 28 травня 2026 року з питань визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду (ухвалену головуючим суддею Дорошенко Н.О. у м. Рівне) у справі № 460/11758/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - ГУ ПФУ в Рівненської області) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням від 29.08.2025, яке набрало законної сили 08.01.2026, позов задоволено.
03.04.2026 державним виконавцем органу ДВС відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 14.01.2026 Рівненським окружним адміністративним судом у справі №460/11758/25. 
25.05.2026 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання протиправними дії суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду у справі №460/11758/25, яка обґрунтована тим, що при виконанні судового рішення відповідач провів перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі – Закон №796-XII), починаючи з 04.06.2025. Проте, обчислення пенсії з 01.01.2026 здійснено відповідачем виходячи з мінімальної пенсії за віком 2361 грн, а не з мінімальної пенсії за віком 2595 грн, розмір якої відповідно до чинного законодавства України запроваджений з 01.01.2026. Крім того, виплата вказаної пенсії здійснюється відповідачем у розмірі меншому за фактично нарахований розмір. З огляду на вказане, позивач вважає, що при виконанні рішення суду відповідач діяв недобросовісно, всупереч судовому рішенню та не на підставі, не в межах та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 28.05.2026 заяву ОСОБА_1 щодо неналежного виконання відповідачем рішення суду у адміністративній справі №460/11758/25 залишено без задоволення.
Приймаючи оскаржену ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що оскарження позивачем правильності застосування розміру прожиткового мінімуму, визначеного Законами про Державний бюджет на відповідний рік, при перерахунку пенсії становить самостійний публічно-правовий спір, що підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.
Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана ухвала винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою заяву про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду задовольнити.
Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що відповідачем протиправно здійснено обчислення вказаної пенсії з 01.01.2026 виходячи з мінімальної пенсії за віком 2361 грн, а не з мінімальної пенсії за віком 2595 грн.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Оскільки клопотання від учасників справи про розгляд справи за їх участю були відсутні, колегія суддів вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами згідно вимог 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з наступних підстав.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Процесуальне законодавство визначає види судового контролю за виконанням судового рішення, а саме, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу відповідно до ст. 382 КАС України та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.
Наведені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення і підставами для їх застосування є невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому ст. 382 КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення; не передбачає такої можливості і положення ст. 383 КАС України.
З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Частиною 1 та 2 ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Приписами ч. 4 ст. 383 КАС України встановлено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Частиною 6 ст. 383 КАС України визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Отже, при розгляді заяв в порядку ст. ст. 382, 383 КАС України суд повинен з`ясувати, чи були оскаржувані рішення, дії відповідача, пов`язані з виконанням судового рішення, та чи не утримує в собі звернення позивача до суду самостійні підстави та предмет спору.
Як зазначив суд першої інстанції, що в даному випадку ОСОБА_1 оскаржує дії ГУ ПФУ в Рівненській області щодо нарахування та виплати пенсії з 01.01.2026 виходячи з величини прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» - 2361 грн.
Суд зазначає, що згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01.01.2024 та з 01.01.2025 становив 2361,00 грн.
З 01.01.2026 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», статтею 7 якого визначено, що з 01.01.2026 розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, становить 2595,00 грн.
Як встановлено судом з листа ГУ ПФУ в Рівненській області від 14.05.2026, на виконання судового рішення в цій справі ГУ ПФУ в Рівненській області здійснено перерахунки пенсії позивача, починаючи з 04.06.2025, нараховано пенсію по інвалідності в сумі 14166,00 грн (2361,00 х 6). При цьому, перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2026 з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» не проводився.
Суд апеляційної інстанції поділяє висновок суду першої інстанції, що оскарження позивачем правильності застосування розміру прожиткового мінімуму, визначеного Законами про Державний бюджет на відповідний рік, при перерахунку пенсії становить самостійний публічно-правовий спір, що підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.
Таким чином, суд вважає, що звернення ОСОБА_1 у порядку ст. 383 КАС України утримує в собі самостійні підстави та предмет спору, а тому така заява виходить за межі інституту судового контролю.
Отже підстави для задоволення заяви позивача в цій частині відсутні. 
Що стосується вимог заяви в частині визнання протиправними дії відповідача щодо виплати пенсії позивача у розмірі меншому за фактично нарахований розмір на виконання судового рішення у цій судовій справі, то суд першої інстанції правильно зазначив таке.
Положення статті 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Відтак, суд має з`ясувати, чи були оскаржувані дії пов`язані з виконанням судового рішення (продовжуючим правопорушенням), чи є самостійним предметом спору (новим правопорушенням).
Такий висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.11.2018 №520/11829/17 (№К/9901/51263/18) (п.34).
Перевіряючи правильність застосування заявником підстав звернення із заявою в цій частині вимог, суд встановив, що рішенням суду у справі №460/11758/25 зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату основної пенсії ОСОБА_1 за період з 04.06.2025 відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р (1)/2021, відповідно до статті 54 Закону №796-XII, у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №230/96-ВР, у розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Листом від 14.05.2026 ГУ ПФУ в Рівненській області на запит адвоката Карпач О.М. повідомило, що на виконання рішення суду позивачу проведено перерахунок пенсії у розмірі шести мінімальних пенсій за віком. З 04.06.2025 розмір пенсії ОСОБА_1 становить 16697,82 грн, а з 01.01.2026 – 16931,82 грн, в тому числі 14166,00 грн - пенсія по інвалідності, встановлена на виконання судового рішення у справі №460/11758/25. Крім того, зазначено, що виплата коштів пенсії, нарахованих на виконання судових рішень у справі №460/11758/25, проводитиметься з урахуванням норм Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821, після виділення бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету в межах коштів, передбачених бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік.
Разом з тим, наявні в матеріалах справи докази не підтверджують обставини (невиконання судового рішення), які слугували підставою для звернення до суду із заявою щодо протиправності дій суб`єкта владних повноважень при виконанні судового рішення. Зокрема, наданий позивачем лист відповідача від 14.05.2026 не містить відомостей щодо невиплати йому пенсії по інвалідності у розмірі, нарахованому на виконання рішення суду у цій судовій справі.
Оскільки з наданих позивачем доказів неможливо встановити факт порушення з боку суб`єкта владних повноважень при виконанні рішення суду у справі №460/11758/25, у суду відсутні підстави для задоволення заяви позивача в цій частині. 
Жодних інших обставин, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень при виконанні судового рішення в цій справі позивач не навела та документально не підтвердила.
За встановлених обставин, на виконання вимог ст. 383 КАС України, суд першої інстанції правильно виснував, що підстави для задоволення заяви позивача про визнання протиправними дії суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду відсутні.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 28 травня 2026 року з питань визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду у справі № 460/11758/25 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя | | С. М. Кузьмич
судді | | А. Р. Курилець
| | О. І. Мікула