Справа № 686/2975/26 
Провадження № 3/686/1104/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03.07.26  

03 липня 2026 року м. Хмельницький
Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бурка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Клинове Городоцького району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, військовослужбовця,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
ОСОБА_1 о 01 год. 18 хв. 15 січня 2026 року по вул.Героїв АТО, 14, у м.Хмельницькому керував транспортним засобом марки та моделі «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці) та, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Факт вчинення вказаного порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 , який у суді заперечив свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення та просив закрити провадження в справі, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, в їх сукупності, зокрема й наданими ОСОБА_1 у судовому засіданні поясненнями, з-поміж іншого, й про те, що він дійсно о 01 год. 18 хв. 15 січня 2026 року по вул.Героїв АТО, 14, у м.Хмельницькому керував автомобілем марки та моделі «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , під час дії заборон, встановлених режимом комендантської години, за порушення якої був зупинений працівниками поліції, які пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу «Драгер», так і в медичному закладі, проте проходити такий огляд ОСОБА_1 відмовився, зі слів останнього, саме через небажання витрачати час на поїздку в медичний заклад. Також, факт вчинення вказаного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №567003 від 15.01.2026 р. (щодо фіксації порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху); направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 , з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 15.01.2026 р. та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у яких відображено наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці) та зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження таких оглядів; рапорту працівника поліції від 15.01.2026 р., щодо обставин вищезазначеної події, яка відбулась у вказаний день за участю ОСОБА_1 ; здійснених за допомогою відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції відеозаписів, в яких зафіксовані обставини вчинення вищевказаного правопорушення ОСОБА_1 . Зокрема, вказані відеозаписи підтверджують ті обставини, що у вказаний час та місці транспортний засіб марки та моделі «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , керований ОСОБА_1 , під час дії заборон, встановлених режимом комендантської години, було зупинено працівниками поліції, які, у ході спілкування з водієм, після виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу «Драгер», так і в медичному закладі, однак ОСОБА_1 , знаючи про наявність у нього обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння та про існування відповідальності за відмову від проходження такого огляду, будучи попередженим про те, що у випадку зазначеної відмови відносно нього буде складений відповідний протокол, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. І лише після зазначених подій працівник поліції правомірно склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення та надав цей протокол для підписання особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Порушень чинного законодавства під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, в ході судового розгляду, не встановлено, такий складений у відповідності до положень ст.256 КУпАП, згідно зі ст. 251 цього ж Кодексу, є належним, достовірним і допустимим доказом у справі.
Пояснення ОСОБА_1 про те, що необґрунтовано та безпідставно, не дивлячись на те, що ознак сп`яніння він не мав, працівники поліції пропонували йому проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого він відмовився вимушено, через відсутність у поліцейських приладу «Драгер» та необхідністю значного часу для проведення вказаної процедури огляду в медичному закладі, суд відхиляє, оскільки ці пояснення, що розцінюються як намір ОСОБА_1 уникнути відповідальності за фактично скоєне, є суперечливими, непослідовними та повністю спростовуються вищенаведеними, дослідженими в суді, належними, достовірними та допустимими доказами, про які зазначено вище.
Твердження ОСОБА_1 про те, що в стані алкогольного сп`яніння 15.01.2026 р. він не перебував, оскільки алкогольні напої взагалі не вживає та будучи тверезим керував транспортним засобом, суд уважає безпідставними, оскільки ОСОБА_1 не ставиться у вину керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Після перегляду вказаних відеозаписів, судом не встановлено будь-яких об`єктивних обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції погодитись та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», наявність якого працівникам поліції була забезпечена, або ж пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, однак ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння категорично відмовився. До того ж, варто зазначити, що до обов`язків працівників поліції не входить довготривале вмовляння правопорушників пройти огляд на стан сп`яніння. Натомість, до обов`язку ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, належало на першу вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення, в даному випадку, стану алкогольного сп`яніння. Свою обізнаність зі змістом вказаного пункту Правил дорожнього руху в судовому засіданні не заперечив й сам ОСОБА_1 , який, перед отриманням посвідчення водія, складав відповідний теоретичний іспит на знання вказаних Правил.
Посилання захисника Свіжого О.В. на недотримання працівниками поліції, передбаченої ст.266-1 КУпАП, спеціальної процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , з урахуванням наявного в останнього статусу військовослужбовця, суд відхиляє, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння взагалі не проводився, в зв`язку з його відмовою проходити такий огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. До того ж, положення ст.266-1 КУпАП регламентують порядок проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння осіб, які безпосередньо виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях. Вказана норма застосовується у разі скоєння військовослужбовцем військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б КУпАП, і не поширюється ця норма на загальні адміністративні правопорушення, зокрема пов`язані з порушенням правил дорожнього руху. Крім того, у ч.1 ст.15 КУпАП, з-поміж іншого, визначено, що військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. Що ж стосується огляду на стан алкогольного сп`яніння водіїв транспортних засобів, якими можуть бути і військовослужбовці, то цей порядок передбачений спеціальною нормою закону – ст.266 КУпАП, відповідно до якої повноваження щодо направлення для проведення огляду на визначення стану сп`яніння та проведення такого огляду мають працівники поліції, а не посадові особи Військової служби правопорядку. Окрім того, як свідчать наявні в матеріалах справи відеозаписи, про які зазначено вище, ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення був одягнутий у цивільний одяг та керував автомобілем, який не мав ознак приналежності транспортного засобу до Збройних Сил України, в процесі спілкування з інспекторами патрульної поліції, називаючи суперечливі відомості щодо перебування у статусі військовослужбовця та щодо перебування у статусі цивільної особи, при цьому ОСОБА_1 відмовився повідомляти своє звання, посаду чи військову частину, в якій проходив військову службу, при цьому будь-яких документів, підтверджуючих виконання ОСОБА_1 обов`язків військової служби, він поліцейським не демонстрував, а тому, враховуючи положення ст.15 КУпАП, працівниками поліції правомірно було застосовано та дотримано щодо водія ОСОБА_1 порядок направлення для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбачений ст.266 КУпАП, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 та «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 з заявами про неправильність дій працівників поліції чи порушення його прав, під час направлення для огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, а також щодо складання відносно нього протоколу, до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.
Твердження захисника щодо неналежності та недопустимості доказів, зокрема всіх складених працівниками поліції процесуальних документів та відеозаписів, суд уважає безпідставними, з урахуванням наведених вище обставин, а також з огляду на таке.
Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а також іншими документами. 
Відповідно до п.1 розд. ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція №1395), до протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.
Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліцію» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Згідно з п.15 розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» від 06.11.2015 № 1376 (далі - Інструкція №1376), до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).
Аналогічні положення містить Інструкція № 1395, згідно з п.1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.
Крім того, суд враховує, що ні Інструкція № 1376, ні Інструкція № 1395 не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про адміністративне правопорушення повного відео з моменту зупинки транспортного засобу. До того ж, судом не встановлено порушень вимог безперервності відеозаписів, в розумінні «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС №1026 від 18.12.2018 р., чи інших порушень при їх оформленні.
Органом поліції долучено до протоколу необхідні фрагменти відеофайлів (навіть дублюючі, здійснені з різних ракурсів за допомогою відеореєстратора службового автомобіля та бодікамер працівників поліції), які підтверджують усі обставини та факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а тому будь-яких сумнівів у достовірності та допустимості ці відеозаписи не викликають, оскільки на них у повному обсязі відображено подію, що зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення.
З огляду на викладене, вищеозначені, складені відносно ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення, акт та направлення, за змістом ст.251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення та, відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, як і відеозаписи, є предметом оцінки суду, в сукупності з іншими доказами, при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тому у суду відсутні правові підстави вважати, що неналежними чи недопустимими доказами у справі є вказані документи, зокрема й означений протокол, зміст якого відповідає тим фактичним обставинам, що були встановлені судом. Окрім того, складений відносно ОСОБА_1 протокол не є єдиним джерелом доказів адміністративного правопорушення, суд також враховує інші, вищеозначені наявні у справі докази (у тому числі й відеозаписи, з фіксацією обставин вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення), які походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не суперечать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.
Наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази повністю підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення та відображають обставини, які мають значення для вказаної справи, які, у своїй сукупності з іншими доказами, поза розумним сумнівом підтверджують його вину, тому немає підстав для закриття провадження в справі, про що клопотали як сам ОСОБА_1 , так і його захисник Свіжий О.В.
Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (винесення постанови про накладення адміністративного стягнення), суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху повністю доведена, і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, що становить підвищену суспільну небезпеку, особи порушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив, що свідчить про відсутність у нього щирого каяття, а тому, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної у ст.23 КУпАП, з дотриманням закріплених у Конституції України принципів законності, гуманізму і справедливості, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
На переконання суду, таке стягнення буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір», що становить 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 27, 30, 40-1, 283, 284, 294 КУпАП, -
постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 грн. 60 коп. судового збору. 
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. 
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф вноситься порушником в установу банку України. 
У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; 
витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України. 
Особа вважається позбавленою права керування транспортними засобами після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 КУпАП, особа, позбавлена права керування транспортними засобами, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції. 
У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.
Після закінчення строку позбавлення права керування транспортними засобами посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Після набрання постановою законної сили:
стягувачем штрафу є: Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, місцезнаходження: м.Хмельницький, пров.Коцюбинського, 35/2;
стягувачем судового збору є: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м.Київ, вул.Липська, 18/5; 
боржником є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Клинове Городоцького району Хмельницької області, житель АДРЕСА_1 . 
Реквізити для сплати штрафу: призначення платежу: 21081300, отримувач коштів: ГУК у Хмельницькій області; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 748999980313060149000022001, код класифікації доходів бюджету 21081300 (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №567003 від 15.01.2026 р.).
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; пункт 5. 

Суддя