Справа № 304/1173/26 Провадження № 3/304/507/2026	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

  	09 липня 2026 року 	м. Перечин	

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , слюсаря ТДВ «Перечинський ЛХК», учасника бойових дій, громадянина України, 

за ч. 3 ст. 173-2, 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

У С Т А Н О В И В:

шостого травня 2026 року о 23.31 год, 07 травня 2026 року о 04.14 год, 04 червня 2026 року близько 22.00 год та 05 червня 2026 року близько 20.40 год ОСОБА_1 , будучи протягом року (за постановами Перечинського районного суду Закарпатської області від 17 листопада 2025 року та 16 березня 2026 року) підданим адміністративному стягненню за адміністративне порушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою та погрожуючи фізичною розправою, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю потерпілої.
Окрім цього 04 червня 2026 року близько 20.00 год ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці у приміщенні кафе «У кума» по вулиці Міляшково у місті Перечин Ужгородського району Закарпатської області, висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, щиро розкаявся і пояснив, що конфлікти у них вдома відбуваються постійно та спричинені зазвичай вживанням алкоголю, а також тим, що дружина йому зраджує та хоче позбавити батьківських прав. З приводу події відносно ОСОБА_3 пояснив, що така мала місце у барі, де він вживав спиртне, куди прийшла потерпіла з його дружиною пити пиво, що його й роздратувало. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, суддя прийшов до такого висновку.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Європейським Судом з прав людини неодноразово було наголошено, що суди при оцінці доказів мають керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Яременко проти України» від 12.06.2008, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008).
Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї – це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.
Суб`єкт адміністративного проступку – загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку), а також особливий (малолітня чи неповнолітня особа або ж особа, на яку вже було накладено адміністративне стягнення за вчинення аналогічного правопорушення – ч. 2, 3 цієї статті).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.
Згідно з п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Окрім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 КУПАП, така стверджується також протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД № 771604 від 05 червня 2026 року, серії ВАД № 769391 від 05 червня 2026 року, серії ВАД № 771610 від 15 червня 2026 року та серії ВАД № 769370 від 24 червня 2026 року; рапортом інспектора-чергового відділення поліції № 1 Кохана І.І. про прийняття повідомлення зі служби «102» від 06 травня 2026 року № 1542, згідно з яким того ж дня о 23.31 год заявниця ОСОБА_2 повідомила, що за місцем проживання у АДРЕСА_1 , чоловік вчиняє з нею сварку та, за її словами, двічі вдарив її, після чого вигнав на вулицю; рапортом інспектора-чергового відділення поліції № 1 Кохана І.І. про прийняття повідомлення зі служби «102» від 07 травня 2026 року № 1543, згідно з яким того ж дня о 04.14 год заявниця ОСОБА_2 повідомила, що за місцем проживання у АДРЕСА_1 , чоловік повторно вчиняє з нею сварку та не пускає до будинку; рапортом інспектора-чергового відділення поліції № 1 Оленя А. про прийняття повідомлення зі служби «102» від 04 червня 2026 року № 1788, згідно з яким того ж дня о 22.11 год заявниця ОСОБА_2 повідомила, що за місцем проживання у АДРЕСА_1 , чоловік у стані алкогольного сп`яніння вчиняє домашнє насильство, ображає нецензурними словами; рапортом інспектора-чергового відділення поліції № 1 Кохана І.І. про прийняття повідомлення зі служби «102» від 05 червня 2026 року № 1794, згідно з яким того ж дня о 20.42 год заявниця ОСОБА_2 повідомила, що за місцем проживання у АДРЕСА_1 , чоловік у стані алкогольного сп`яніння вчиняє з нею та виганяє з будинку; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 06 та 07 травня, в яких остання, зокрема, вказувала на те, що чоловік приходить додому напідпитку та вчиняє з нею сварки, у першому випадку також вигнав її з хати; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 05 червня 2026 року, в яких остання зазначала про те, що викликала поліцію, оскільки її чоловік, побачивши, що вона повернулася додому напідпитку, влаштував з нею сварку, ображав її нецензурними словами та наніс два удари по обличчю, погрожуючи фізичною розправою, після чого почав її душити, однак вона вирвалася; а також самого ОСОБА_1 від 05, 15 та 24 червня 2026 року, у яких він вказував, що вони з дружиною часто конфліктують через неприязні відносини, зазвичай у стані алкогольного сп`яніння; даними постанов Перечинського районного суду Закарпатської області від 17 листопада 2025 року та 16 березня 2026 року. 
Окрім цього, диспозицією ст. 173 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Тобто, з диспозиції вказаної статті слідує, що об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини, що складаються у сфері громадського порядку, роботи підприємств, установ та організацій, а безпосереднім об`єктом протиправного посягання є громадський порядок та спокій громадян.
Для визначення поняття громадський порядок, суд виходить із загальноприйнятого тлумачення цього поняття та встановленої судової практики про те, що громадський порядок – це стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм, моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації, спілкування, у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.
Основним елементом об`єктивної сторони є спосіб вчинення адміністративного правопорушення, який характеризується нецензурною лайкою в громадських місцях, образливим чіплянням до громадян чи іншими діями, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Окрім того, ознакою об`єктивної сторони дрібного хуліганства є місце його вчинення, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення в п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» № 2899 від 22.09.2005, та визначається, як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.
Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме цього. Суб`єктивна сторона полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.
Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зневажливому ставленні до загальноприйнятих норм моралі та пристойності.
Таким чином, законодавцем імперативно встановлено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, необхідно встановити факт того, що особа дійсно в активній формі, безпричинно, з власної ініціативи чи через незначний привід, порушила громадський порядок і спокій громадян, перешкоджала нормальним умовам їх життєдіяльності чи відпочинку, вчинивши вказані дії в громадському місці.
Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 769371 від 23 червня 2026 року, складений уповноваженою особою, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення; рапорт помічника-чергового відділення поліції № 1 Попки І.М. про прийняття повідомлення зі служби «102» від 04 червня 2026 року № 1787, який узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення, а також письмові пояснення потерпілої ОСОБА_3 від 04 червня 2026 року та свідка ОСОБА_2 від 09 червня 2026 року, суддя вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. 
Наведені та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 та ст. 173 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Стаття 23 КУпАП визначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.
Так, виходячи зі змісту санкцій ч. 3 ст. 173-2 та ст. 173 КУпАП найбільш серйозним з правопорушень, вчинених ОСОБА_1 слід вважати адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, як таке, за вчинення якого санкцією передбачена більш сувора нижча межа стягнення у виді адміністративного арешту.
При призначенні виду адміністративного стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень та заходом державного примусу, враховуючи характер та обставини вчинених правопорушень, особу порушника, який не вперше притягується до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, ступінь його вини у скоєнні правопорушень, а також враховуючи те, що адміністративне стягнення є не тільки мірою відповідальності, але й служить вихованню особи, яка скоїла правопорушення, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту у межах санкції частини 3 статті 173-2 КУпАП.
Крім цього ч. 6 ст. 283 КУпАП передбачає, що постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу. 
Відповідно до положень ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою суд вирішив направити порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, у триденний строк з дня набрання нею законної сили направляється до суб`єкта, який згідно із законом відповідальний за виконання таких програм.
Згідно із ч. 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.
Суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, які організовують та забезпечують проходження кривдниками таких програм (ч. 1, 2 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Таким чином, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, з метою припинення вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства в подальшому, зміни його насильницької поведінки, формування нової неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках з дружиною, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, суддя вважає за необхідне одночасно вирішити питання про направлення ОСОБА_1 , в порядку ст. 39-1 КУпАП, на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі неявки для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. Притягнення кривдника до відповідальності за не проходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Пунктом 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
На ОСОБА_1 як учасника бойових дій, розповсюджується дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII, який визначає статус, зокрема, і учасників бойових дій та гарантії їх соціального захисту, хоча вищезазначена норма Закону не містить уточнення характеру такого права та підстав його порушення, проте це не повинно впливати на гарантовані державою пільги при сплаті судового збору, порушувати та обмежувати права учасників бойових дій при їх зверненні до суду у зв`язку з порушенням будь-яких їх прав, незалежно від характеру, предмета та підстав таких звернень.
Оскільки ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією відповідного посвідчення серії НОМЕР_1 , суддя вважає, що він підлягає звільненню від сплати судового збору.
Керуючись статтями 33, 36, 39-1, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя 

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2, ст. 173 КУпАП і на підставі ч. 2 ст. 36 цього Кодексу накласти адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк 5 (п`ять) діб.
Початок строку відбування адміністративного арешту ОСОБА_1 рахувати з моменту приведення постанови до виконання.
Направити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку визначеному ст. 39-1 КУпАП до відділу охорони здоров`я, соціального захисту населення Перечинської міської ради Закарпатської області (ЄДРПОУ 42082997, Закарпатська область, Ужгородський район, м. Перечин, пл. Народна, 16) для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», строком на 6 (шість) місяців.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». 
Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. 
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

  	Суддя:	Ганько І. І.