Справа №676/9009/25
Номер провадження 2/676/1418/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2026 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд
Хмельницької області
в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,
секретаря судового засідання Саламахи А.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-
встановив:
представник позивача ТОВ «Споживчий центр» через систему «Електронний суд» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем 11.03.2025 р. укладено Кредитний договір (оферти) №11.03.2025-100002066. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі - 20000 грн. на строк зазначений в заявці із сплатою процентів. Крім того, договором передбачено нарахування неустойки. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 58400,00 грн. чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Позивач просить суд винести рішення яким: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором у розмірі 58400,00 грн., суму сплаченого судового збору; розгляд справи проводити без їх представника, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі в якій позов визнав частково в розмірі боргу по тілу кредиту враховуючи його часткову сплату в розмірі 8000,00 грн., в решті вимог просить відмовити за безпідставністю.
Ухвалою суду від 11.12.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.
Ухвалою суду від 26.06.2026 р. зобов`язано позивача надати належний розрахунок заборгованості по справі.
Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем 11.03.2025 р. укладено в електронній формі Кредитний договір (оферти) №11.03.2025-100002066 шляхом підписання відповідачем електронним підписом електронного договору у вигляді Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки, а також підтвердження кредитного договору.
Відповідно до умов зазначеного договору відповідачу як Позичальнику було надано кредит у розмірі - 20000 грн., що підтверджується копією довідки ТОВ «УПР» від 20.11.2025 р.(а.с.9). Факт отримання кредиту в сумі 20 00000 грн. відповідачем визнано в своїй заяві до суду.
Кошти були видані відповідачу згідно умов договору строком на 217 днів до 13.10.2025р. Умовами договору було встановлено сплату відсотків: процентна ставка «Стандард» у розмірі 1,0% за 1 (один) день користування Кредитом протягом перших трьох чергових періодів користування кредитом, зазначених в графіку платежів; процентна ставка «Економ» у розмірі 0,5% за 1 (один) день користування Кредитом протягом чергових періодів користування кредитом, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 
Комісія, пов`язана з наданням кредиту 1800,00 грн. (п. 8 договору).
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 1800,00 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. 
П.14 договору встановлено графік платежів яким передбачено здійснення позичальником 7 платежів кожний місяць в рахунок повернення кредиту та сплати відсотків, комісій.
Згідно із п. 17 договору передбачено сплату позичальником неустойки в розмірі 300,00 грн. за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Як встановлено судом відповідачем 11.03.2025 р. електронним цифровим підписом «Е472» підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 20000,00 грн., а отже акцептовано умови Договору, що підтверджується копіями Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), копією заявки, копією відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору.
ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі, надано позичальнику кредит в сумі 20000 грн., що підтверджується копією вищевказаної довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення».
В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором щодо повернення коштів належним чином не виконав, сплатив тільки 8000,00 грн. 10.04.2025 р., в зв`язку із цим виникла заборгованість яка згідно розрахунків позивача складає 58400,00 грн., що складається: з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 20000,00 грн., по процентам в розмірі 24800,00 грн., комісії за обслуговування в сумі 3600,00 грн., 10000,00 грн. неустойки, що підтверджується розрахунком заборгованості, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». 
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Законом України «Про електронні довірчі послуги» визначено правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації.
Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Відповідно до ч.1 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Ч. 3 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.15, ч.1 ст. 16 ЦК України).
Дослідивши наявні у справі докази, суд доходить висновку що між сторонами було укладено в електронній формі кредитний договір на виконання умов якого позивачем перераховано на картковий рахунок відповідача 20000,00 грн. Відповідач умов договору належним чином не виконав в зв`язку із цим виникла заборгованість. 
Відповідачем кредитний договір не оспорено. В рахунок погашення заборгованості ним було сплачено 8000,00 грн., які було враховано позивачем в рахунок погашення заборгованості по відсотках та комісії за видачу кредиту, що підтверджується витребуваним судом у позивача розрахунком заборгованості. В той же час судом встановлено, що на час укладення договору та на час розгляду справи відповідач є військовослужбовцем НОМЕР_1 . 
Відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (абзац тринадцятий частини першої статті 1 Закону України «Про оборону України»).
Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 "Про часткову мобілізацію", затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію"№ 1126-VII від 17.04.2014 року, в Україні оголошено проведення часткової мобілізації.
В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває на час розгляду справи.
Як встановлено судом відповідач на час укладення кредитного договору та на час нарахування йому відсотків за споживчим кредитом (з 11 березня 2025 р. по 14.10.2025 р.) проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 , що підтверджується витребуваною судом в порядку ч.7 ст. 81 ЦПК України відповіддю № 2944344 від 26.06.2026 р. з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів… 
Таким чином, на відповідача поширюються правові гарантії, визначені п. 15 ст. 14 Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам в сумі 24800,00 грн. то зазначені вимоги, на переконання суду, задоволенню не підлягають.
Не підлягають також до задоволення вимоги позивача про стягнення 10000,00 грн. неустойки, то зазначені вимоги задоволенню не підлягають оскільки відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції закону України № 2120-IX від 15.03.2022 р.) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). При цьому суд критично оцінює посилання представника позивача на закон № 3498-X ВІД 22.11.2023 р. оскільки зазначеним законом не вносилися зміни п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції закону України № 2120-IX від 15.03.2022 р.) та його не було виключено. Законом № 4434-IX від 14.05.2025 було виключено п.19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України який стосується строку позовної давності.
Оскільки відповідачем частково погашено заборгованість в сумі 8000,00 грн., то зазначені кошти, на переконання суду, які було врахована позивачем в рахунок погашення боргу по процентам в сумі 6200,00 грн. та 1800,00 грн. в рахунок погашення комісії за видачу кредиту, підлягають до зарахування з врахуванням положень ст.. 534 ЦК України в частині 6200,00 грн. в рахунок погашення заборгованості по комісії за обслуговування кредиту в розмірі 3600,00 грн. та 2600,00 грн. в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту. За вказаних обставин з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача заборгованість по тілу кредиту в сумі 17400,00 грн.(20000,00 грн. - 2600,00 грн. = 17400,00 грн.). При цьому суд враховує, що сплату комісій за видачу кредиту та обслуговування кредиту було передбачено умовами укладеного сторонами кредитного договору, підстави для визнання цих умов договору нікчемними відсутні. За вказаних обставин позов підлягає частковому задоволенню в сумі 17400,00 грн.
На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору при подачі позову до суду пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 721,24 грн. (17400,00 грн. х 2422,40 грн./ 58400,00 грн. = 721,24 грн.).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13,76,81,141,263-265,268ЦПК України, ст. ст.526,527,530,549, 611,634,1049,1050,1054, п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, суд,
ухвалив:
позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (код ЄДРПОУ 37356833; місцезнаходження: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032): заборгованість за Кредитним договором № 11.03.2025-100002066 від 11.03.2025 р. у розмірі 17400,00 заборгованості по кредиту; 721,24 грн. судового збору.
В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення 24800 грн. заборгованості по відсоткам та 10000,00 грн. заборгованості по пені – відмовити.
На рішення учасниками судового розгляду може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 30.07.2026 р. 

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду Вдовичинський А.В.