Справа № 309/3108/26
Провадження № 2-о/309/198/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2026 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді Лук`янової О.В.
за участю: секретаря судового засідання Пилип Д.В.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Хуст цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,- 
В С Т А Н О В И В:
Заявниця, посилаючись на те, що:
-між нею та ОСОБА_2 тривалий час існують конфліктні відносини, у межах яких він неодноразово вчиняв щодо неї домашнє насильство;
-особливо важливим доказом систематичності та небезпеки його поведінки є вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 18 лютого 2026 року у справі №309/3875/24;
-зазначеним вироком суд визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи;
-у цьому вироку судом встановлено, що ОСОБА_2 неодноразово вчиняв щодо неї психологічне та економічне насильство, зокрема ображав її нецензурними словами, влаштовував конфлікти, погрожував фізичною розправою, переслідував її за місцем роботи та принижував її перед іншими особами;
-судом також було встановлено, що за попередні факти домашнього насильства ОСОБА_3 двічі притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП - постановами Хустського районного суду Закарпатської області від 06.10.2023 та 08.02.2024;
-вироком від 18.02.2026 суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_2 та призначив йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік;
-крім того, суд застосував до нього обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на три місяці, прямо зазначивши у вироку, що системний характер його дій свідчить про необхідність застосування заходів, спрямованих на запобігання вчиненню ним нових правопорушень;
-незважаючи на наведене судове рішення, застосоване покарання та спеціальний захід, 8 серпня 2026 року, близько 16 години 40 хвилин, ОСОБА_2 знову вчинив щодо неї домашнє насильство, цього разу фізичного характеру. Унаслідок його дій вона була побита та отримала тілесні ушкодження;
-факт отримання тілесних ушкоджень підтверджується довідкою про фіксацію тілесних ушкоджень №42, виданою КЦП Хустська ЦЛ ім.Віщиньського, в якій зазначено обставини: «побита чоловіком 08.08.2026, близько 16:40», а також встановлений діагноз: «множинні синці обох верхніх кінцівок»;
-таким чином, після винесення обвинувального вироку за систематичне домашнє насильство щодо неї ОСОБА_2 не припинив протиправної поведінки, а навпаки — вчинив щодо неї новий акт домашнього насильства, який має ознаки фізичного насильства та спричинив їй тілесні ушкодження;
-вважає, що наведені обставини свідчать про реальну небезпеку продовження та повторного вчинення домашнього насильства щодо неї;
-особливо небезпечним є те, що новий факт фізичного насильства відбувся вже після того, як судом було встановлено систематичність насильницької поведінки ОСОБА_2 та його визнано винним за ст.126-1 КК України,
звернулася до суду із заявою та просить: видати щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особи яка вчинила домашнє насильство щодо неї, обмежувальний припис строком на 6 /шість/ місяців та покладення на нього обов`язків: 
-заборонити ОСОБА_2 перебувати та наближатися до місця її проживання/перебування на відстані менше 100 метрів;
-заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 100 метрів до місця роботи та місць, які вона регулярно відвідує;
-заборонити ОСОБА_2 особисто або через третіх осіб розшукувати її, переслідувати та в будь-який спосіб контактувати з нею;
-заборонити ОСОБА_2 здійснювати з нею особисте спілкування, телефонні переговори, листування, а також контактувати з нею через соціальні мережі, месенджери, електронну пошту та інші засоби електронної комунікації особисто або через третіх осіб;
-заборонити ОСОБА_2 перебувати у місцях спілкування проживання/перебування з нею;
-повідомити відповідний підрозділ Національної поліції України про видачу обмежувального припису для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік та здійснення контролю.
В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, були повідомленою належним чином про час та місце розгляду справи в суді, про причини неявки суд не повідомили. 
Занітересована особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність від заінтересованої особи до суду не надходило.
Ніяких заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. 
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність заявниці, представника заявниці та заінтересованої особи, без фіксування судового процесу.
Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.350-1 ЦПК України: заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання /перебування/ особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Хустського районного суду від 18 лютого 2026 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначив йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.
З постанови Хустського районного суду від 6 жовтня 2023 року встановлено, що: 4 жовтня 2023 року, о 14 години 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , вчинив конфлікт зі своєю дружиною ОСОБА_1 , пошкодив вікно житлового будинку, вчинивши домашнє насильство у сім`ї психологічного та економічного характеру; ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП /, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170грн..
А також, постановою Хустського районного суду від 8 лютого 2024 року встановлено, що: 22 січня 2024 року, о 9 години 10 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , вчинив психологічне насильство стосовно своєї колишньої дружиною ОСОБА_1 , а саме ображав її нецензурними словами, чим могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю; ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП /, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170грн..
Відповідно до ст.350-2 ЦПК України: заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Згідно п.3, 6, 7, 8, 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.
Пунктом 2 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких – колишнє подружжя.
Частинами 2, 3, 4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.
Згідно ст.350-6 ЦПК України: розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.
Положеннями ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Відповідно до ст.76 ЦПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст.77-80 ЦПК України.
Нормами ст.81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що домашнє насильство з боку ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 носить постійний та регулярний характер.
Так, в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт того, що ОСОБА_2 неодноразово вчиняв домашнє насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_1 .. Вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи не виключаються та є реальними.
Тому для забезпечення ефективного захисту слід застосувати обмежувальний припис шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», зокрема: заборони ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ; заборони ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 100 метрів до місця проживання, роботи та інших місць її перебування, постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ; заборони ОСОБА_2 вести із постраждалою особою ОСОБА_1 телефонні переговори, надсилати смс та інші повідомлення або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. 
З огляду на викладене, суд доходить висновку про можливість задоволення заяви ОСОБА_1 .
Враховуючи вимоги ч.3 ст.350-5 ЦПК України: судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.
Керуючись ст.259, 263-265, 268, 350-1 - 350-3, 350-5 - 350-6, 354-355 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд  

В И Р І Ш И В:
Заяву ОСОБА_1 /місце проживання: АДРЕСА_3 ; паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 /, заінтересована особа – ОСОБА_2 /місце проживання: АДРЕСА_4 ; паспорт громадянки України НОМЕР_2 /, про видачу обмежувального припису, - задовольнити повністю.
Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , якому визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки:
-заборонити ОСОБА_2 перебувати та наближатися до місця проживання/перебування постраждалої особи ОСОБА_1 на відстані менше 100 метрів;
-заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 100 метрів до місця роботи та місця, які регулярно відвідує постраждала особа ОСОБА_1 ;
-заборонити ОСОБА_2 особисто або через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , переслідувати та в будь-який спосіб контактувати з нею;
-заборонити ОСОБА_2 здійснювати особисте спілкування, телефонні переговори, листування, а також контактувати з постраждалою особою ОСОБА_1 через соціальні мережі, месенджери, електронну пошту та інші засоби електронної комунікації особисто або через третіх осіб;
-заборонити ОСОБА_2 перебувати у місцях спілкування проживання/перебування з постраждалою особою ОСОБА_1 ;
-повідомити відповідний підрозділ Національної поліції України про видачу обмежувального припису для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік та здійснення контролю.
Встановити строк дії обмежувального припису шість місяців.
Повне судове рішення складено 25 серпня 2026 року.
Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.
Копія рішення суду вручається учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.
Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України - Хустське РУП ГУНП в Закарпатській області за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Хустської міської ради Закарпатської області - за місцем проживання (перебування) заявника.
Рішення суду може бути оскаржено до Закарпатського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.  

Суддя Хустського 
районного суду:  Лук`янова О.В.