Справа №345/3137/26 
Провадження № 2/345/2410/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е
11.08.2026 м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі судді Сухарник І.І., розглянувши в залі суду в м. Калуш в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 
в с т а н о в и в:
Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що 27.05.2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІРБІС» та ОСОБА_1 (Відповідач) укладено Кредитний договір № 11843168 (Кредитний договір, Договір). У відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні кредитного договору. Відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5000,00 грн. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого 01.09.2025 року між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» (Новий кредитор, позивач) укладений Договір факторингу №01092025/1 («Договір факторингу»). Згідно даного Договору факторингу 01.09.2025 року відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 11843168 від 27.05.2021 року. Відповідно до Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ФК «ПОЗИКА») є обґрунтованою та документально підтвердженою, що становить 9500,00 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5000,00 грн, заборгованість за відсотками становить 4500,00 грн. 
У зв`язку з цим, представник позивача просить суд стягнути з відповідача: борг за Кредитним договором № 11843168 від 27.05.2021 року у розмірі 9500,00 грн; судовий збір у розмірі 2662,40 грн; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.05.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. 
У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву останній не скористався, хоча ухвалу про відкриття провадження відповідачу було надіслано поштою, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 
Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 
Судом встановлено, що 27.05.2021 року між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ОСОБА_1 (Відповідач) укладено Кредитний договір № 11843168 (Кредитний договір, Договір). У відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні кредитного договору. До матеріалів справи також додано довідку про ідентифікацію клієнта.
У Кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов Кредитного договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. За цим Договором Товариство надає Кредит Клієнту у розмірі 5000 гривень 00 копійок, з оплатою по процентній ставці, що становить 3% відсотків за день від суми наданого Кредиту, а Клієнт зобов`язується повернути Кредит та сплатити передбачені цим Договором проценти. Строк кредитування: з 27.05.2021 року до 03.06.2021 року.
Факт перерахування 27.05.2021 на банківський рахунок відповідача кредитних коштів у розмірі 5000,00 грн підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення».
03.06.2021 між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 11843168. Даною додатковою угодою продовжено строк кредитування до 03.07.2026.
З розрахунку заборгованості, який виготовлено ТОВ «ФК «ІРБІС», вбачається, що 27.05.2021 відповідачу надано кредитні кошти 5000,00 грн. Відсотки нараховувалися з процентною ставкою 3% в день протягом періоду з 27.05.2021 по 03.07.2021. Відповідачем було здійснено часткову оплату по договору: 03.06.2021 оплачено 1050,00 грн відсотків. Таким чином заборгованість відповідача становить: 9500,00 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000,00 грн, заборгованість за відсотками - 4500,00 грн. 
01.09.2025 року між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» (Новий кредитор, позивач) укладений Договір факторингу №01092025/1 («Договір факторингу»), за умовами якого ТОВ «ФК «ІРБІС» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ПОЗИКА» належні йому права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги (Додатку № 1 до Договору факторингу) до ТОВ «ФК «ПОЗИКА» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 11843168 від 27.05.2021 року. Сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ФК «ПОЗИКА») становить 9500,00 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000,00 грн, заборгованість за відсотками - 4500,00 грн. 
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до статей 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами.
За частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.
Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.
Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом.
Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).
До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Згідно з вимогами статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням частини 2 статті 516 ЦК України.
Таким чином, ТОВ «ФК «ПОЗИКА» набуло право вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за договором № 11843168 від 27.05.2021 року в розмірі 9500,00 грн. З боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум. 
Отже, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2662,40 грн.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено здійснення розподілу судових витрат на підставі поданих сторонами доказів.
Статтею 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивач просить про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн. Понесення цих витрат підтверджується: копією Договору про надання правової допомоги від 02.01.2026, в якому зазначено вартість послуг; актом надання послуг від 08.05.2026 на суму 5500,00 грн; детальним описом виконаних робіт; додатковою угодою до копією Договору про надання правової допомоги, копією свідоцтва адвоката про право на зайняття адвокатською діяльністю.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення із позивача на користь відповідача 5500,00 грн. витрат за надання правничої допомоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 268, 274-279, 280-282, 288-289 ЦПК України, суд - 
у х в а л и в:
Позов задовольнити. 
Стягнути із  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА»(ЄДРПОУ: 39493634; адреса: 07406, Київська обл., м.Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1) заборгованість за Кредитним договором № 11843168 від 27.05.2021 року у розмірі 9500 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість по основному боргу, 4500,00 грн заборгованість за відсотками.
Стягнути із  ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» 2662,40 грн. сплаченого судового збору, а також 5500,00 грн витрат за надання правничої допомоги. 
За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: