Справа № 420/270/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов сформований через систему «Електронний суд» адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстр) даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 ; 
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 шляхом виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку позивача.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що після оновлення 24.12.2025 року свого електронного військово-облікового документа позивач дізнався про нібито порушення ним правил військового обліку, а саме в ВОД додатку Резерв + зявилась позначка “Порушення правил військового обліку” з зазначенням Причина звернення до Нацполіції “Не прибули за повісткою до ТЦК та СП”. Як слідкує з військово-облікового документа дані позивачем уточнено вчасно. Позивач уважає, що у військово-обліковому документі, що сформований через мобільний застосунок «РЕЗЕРВ+», відомості про порушення призовником, військовозобов`язаним і резервістом правил військового обліку, зокрема шляхом розміщення інформації про розшук особи територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, можуть відображатися лише в тому випадку, коли до Реєстру стосовно відповідної особи введено дані про її притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 КУпАП, а саме: дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення. Однак, відповідачем до Реєстру було внесено дані про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 КУпАП, без складення відповідного протоколу та / або постанови про адміністративне правопорушення. Такими чином, позивач уважає протиправними дії відповідача щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстр) даних про порушення ним правил військового обліку, а тому звернувся до суду з даною позовною заявою.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 року передано адміністративну справу № 420/270/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії за підсудністю до Заводського районного суду м. Миколаєва.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2026 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 року скасовано, а справу направлено до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
02.03.2026 року дана адміністративна справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду з суду апеляційної інстанції.
Ухвалою від 06.03.2026 року Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 420/270/26, ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та виклику сторін та витребував від  ІНФОРМАЦІЯ_1 докази по справі, а саме: належним чином засвідчені копії матеріалів на підставі яких ІНФОРМАЦІЯ_2 сформоване електронне звернення від 23.12.2025 № Е4238828 до Одеському районному управлінні поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області про доставлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210^-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення; належним чином засвідчену копію постанови (постанов) про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210^-1 Кодексу України.
11.03.2026 року до суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_4 . Станом на момент розгляду справи, згідно відомостям з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, щодо порушення позивачем правил військового обліку, наявна інформація про складання протоколу № 55 від 17.07.2026 р., а також зазначена дата розгляду адміністративної справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 201-1 КУпАП на 21.01.2026. Оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відбувся в ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідач зазначає, що в розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_6 , відсутня інформація та/або документація яка містить відомості про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. У зв`язку із призовом на військову службу, ОСОБА_1 було знято з військового обліку, згідно абз. 3 п. 2 ч. 5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Заходи щодо розшуку позивача припинено, розшук знято.
Ухвалою від 20.03.2026 року суд витребував від ІНФОРМАЦІЯ_1 докази у справі, а саме: належним чином засвідчені копії матеріалів на підставі яких ІНФОРМАЦІЯ_2 сформоване електронне звернення від 23.12.2025 № Е4238828 до Одеському районному управлінні поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області про доставлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210^-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (ПОВТОРНО); належним чином засвідчену копію повістки про виклик ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 ; докази направлення указаної повістки через відділення Укрпошти рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення; докази отримання указаної повістки або повідомлення Укрпошти щодо повернення повістки.
25.03.2026 року до суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли пояснення, в яких зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 вжив заходів щодо пошуку та перевірки наявності витребуваних судом документів. За результатами перевірки встановлено, що витребувані судом документи, а саме: матеріали, на підставі яких сформовано електронне звернення від 23.12.2025 № Е4238828, копія повістки про виклик ОСОБА_1 , докази направлення, вручення або повернення повістки у розпорядженні відповідача відсутні. Водночас повідомляємо, що електронне звернення щодо розшуку позивача було ініційоване відповідачем. Разом з тим, у подальшому позивача було взято на військовий облік іншим територіальним центром комплектування та соціальної підтримки ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), яким здійснювалися подальші заходи, зокрема розгляд справи про адміністративне правопорушення, винесення постанови та призов на військову службу. У зв`язку з призовом на військову службу позивача було знято з військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 . У результаті зняття з обліку та зміни місця військового обліку особи, відповідно до функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у відповідача не відображаються попередні (архівні) дані, у тому числі щодо направлення повісток та супровідних документів. 
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з даними військово-облікового документа, який сформований 24.12.2025 року у системі «Резерв+», є військовозобов`язаним, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 . Дата уточнення даних 12.09.2024. 
Також у військово-обліковому документі позивача від 24.12.2025 року, який сформований у системі «Резерв+», вказано про порушення правил військового обліку, причина звернення до Нацполіції: Не прибули за повісткою до ТЦК та СП; дата звернення: 23.12.2025.
У відповідь на адвокатський запит представника позивача, Головним управління Національної поліції в Одеській області надано відповідь від 29.12.2025 року № 316559-2025, в якій зазначено: «За даними систейи ІПНП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обліковувався за категорією «особа, яка вчинила правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП», ініціатор звернення: ІНФОРМАЦІЯ_8 . Звернення від 05.02.2024 1229 завантажене до інформаційного ресурсу в Миколаївському районному управлінні поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та зареєстроване від 20.02.2024 за № 2864.
23.08.2024 знятий з обліку за категорією «особа, яка вчинила правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП», ініціатор звернення: ІНФОРМАЦІЯ_9 .
24.08.2025 облікований за категорією «особа, яка вчинила правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП» (не проходження відмова від проходження) військово-лікарської комісії), ініціатор звернення: ІНФОРМАЦІЯ_9 . Електронне звернення від 24.08.2025 № ЕЗ369258 шляхом лтектронної міжвідомчої взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною лемою МВС, в автоматизованому режимі завантажене до інформаційного ре.урсу в Миколаївському районному управлінні поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та зареєстроване від 24.08.2025 за №20438.
08.09.2025 знятий з обліку за категорією «особа, яка вчинила правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП», ініціатор звернення - ІНФОРМАЦІЯ_2 , особу доставлено, складено адміністративний протокол п: станову) за ст. 210 КУпАП.
23.12.2025 облікований за категорією «особа, яка вчинила правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП» (неприбуття за викликом до ТЦК та СП у строк та місце зазначені в повістці), ініціатор звернення: ІНФОРМАЦІЯ_2 . Електронне звернення від 23.12.2025 № Е4238828 шляхом електронної міжвідомчої взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, в автоматизованому режимі завантажене до інформаційного ресурсу в Одеському районному управлінні поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області та зареєстроване від 23.12.2025 за № 57465.».
Позивач уважає протиправними дії відповідача щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстр) даних про порушення ним правил військового обліку, а тому звернувся до суду з позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відтак суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Статтею 1 Закону України «Про оборону України» передбачено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та на момент розгляду даної адміністративної справи строк триває.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII)
Відповідно до частини 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частини 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», визначені категорії громадян України щодо військового обов`язку, а саме: допризовники особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які перебувають у запасі Збройних Сил України, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Відповідно до частини 8 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходження зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.
Згідно з частинами 1-5 статті 33 Закону №2232-XII військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Загальне керівництво роботою, пов`язаною з організацією та веденням військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, контроль за станом цієї роботи в центральних та місцевих органах виконавчої влади, інших державних органах (крім Служби безпеки України та розвідувальних органів України), органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від підпорядкування і форми власності здійснює Генеральний штаб Збройних Сил України. Функціонування системи військового обліку забезпечується органами (підрозділами) Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, розвідувальними органами України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, правоохоронними органами спеціального призначення, місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний і спеціальний. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За правилами частин першої-п`ятої статті 34 Закону №2232-XII, персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Персонально-якісний облік військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України покладається на Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України. Ведення персонально-якісного обліку військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України покладається на відповідний підрозділ розвідувальних органів України. Персонально-первинний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх проживання. Ведення персонально-первинного обліку покладається на виконавчі органи сільських, селищних, міських рад. Персональний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх роботи або навчання та покладається на керівників центральних та місцевих органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій і закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначаєЗакон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII(далі - Закон №3543-ХІІ).
У статті 1 Закону №3543-ХІІвизначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до частини третьої статті 22 Закону №3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:
перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;
смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Відповідно до частини першої статті 27 Закону №3543-XII у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених частинами першою, третьою статті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. 
Відповідно до ст. 1 Закону №1951-VIII, Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Одним із основних завдань Реєстру є інформаційне забезпечення громадян України відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (п.3 ч.1 ст. 2 Закону №1951-VIII).
Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону №1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості:
- персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
- службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
До персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, окрім іншого, відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 210, 210-1 КУпАП (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення) (п.20-1 ч.1 ст. 7 Закону №1951-VIII).
До службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: 
- відомості про виконання військового обов`язку;
- відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи);
- відомості про проходження альтернативної (невійськової) служби відповідно до Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу»;
- відомості про участь у бойових діях ( ч.1 ст. 8 Закону №1951-VIII).
Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України (ч.8 ст. 5 Закону №1951-VIII).
Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді від:
- Міністерства внутрішніх справ України та інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України, - відомості, зазначені, зокрема у пункту 20-1 частини першої статті 7 цього Закону (п.10 ч.3 ст. 14 Закону №1951-VIII);
- інших державних органів - держателів (розпорядників, адміністраторів) інформаційно-комунікаційних систем, реєстрів, баз (банків) даних, крім тих, що містять відомості, зібрані під час виконання завдань оперативно-розшукової, контррозвідувальної та розвідувальної діяльності, - відомості, зазначені у частині першій статті 7 та у частині першій статті 8 цього Закону (п.18 ч.3 ст. 14 Закону №1951-VIII).
Таким чином, згідно з положеннями Закон України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», до Реєстру вносяться, зокрема, відомості про порушення правил військового обліку, а також інформація про взаємодію ТЦК та СП з органами Національної поліції щодо розшуку осіб, які порушують такі правила. Внесення відповідних даних має обліково-інформаційний характер та спрямоване на забезпечення виконання державою функцій у сфері оборони.
Згідно з пп.2, 4, 5 п. 1, п. 3 Правил №1487, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі, проходити службу у військовому резерві.
Згідно пункту 56 Порядку №1487 Національна поліція, зокрема, за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі (додаток 20).
Пункт 79 Порядку №1487 передбачає, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;
здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством;
виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, але не перебувають на військовому обліку;
організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям;
звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.210, 210-1 КУпАП, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку (додаток 20);
виключають з військового обліку на підставі відповідних підтвердних документів осіб, які за рішенням суду визнані недієздатними, оголошені померлими (такими, що пропали безвісти), засуджені до позбавлення волі або померли;
проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього;
виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до абз.5 п.79 Порядку районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.
Форма повістки, розписки та їх зміст визначені в додатку 11 Порядку.
Згідно примітки до додатку 11 повістка вважається врученою:
рекомендованим поштовим відправленням, поштовим відправленням з оголошеною цінністю з описом вкладення у день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора, або день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання (роботи, навчання), якщо особа не повідомила про іншу свою адресу;
шляхом вручення під особистий підпис у день, зазначений у розписці до повістки, в якій проставлений підпис особи, або день складеного у довільній формі акта про відмову особи в отриманні повістки під особистий підпис (за підписом осіб, які мали намір вручити особі повістку).
Інші форми запрошення, сповіщення про необхідність явки до ТЦК та СП законодавцем не встановлені.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560).
Згідно з пунктом 21 Порядку № 560 за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Пунктом 28 Порядку № 560 передбачено, що виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).
Відповідно до пункту 34 Порядку № 560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.
У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.
У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.
За правилами пункту 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Тобто, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Спірні правовідносини виникли у зв`язку із внесенням до відомостей військового обліку позивача інформації про порушення правил військового обліку, причина: «Не прибули за повісткою до ТЦК та СП», дата звернення: « 23.12.2025».
Судом встановлено, що Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з даними військово-облікового документа, який сформований 24.12.2025 року у системі «Резерв+», є військовозобов`язаним, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 . Дата уточнення даних 12.09.2024. 
Також у військово-обліковому документі позивача від 24.12.2025 року, який сформований у системі «Резерв+», вказано про порушення правил військового обліку, причина звернення до Нацполіції: Не прибули за повісткою до ТЦК та СП; дата звернення: 23.12.2025.
Таким чином, підставою для внесення відомостей у вигляді позначки «Порушення правил військового обліку» є факт неявки позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за повісткою.
С уд зазначає, що до предмету доказування в даній справі відноситься встановлення наявності або відсутності факту порушення позивачем обов`язку з`явитись згідно з повісткою до відповідача.
Вирішуючи вказане питання, суд керується наступним.
Суд зазначає, що згідно з чинним законодавством, зокрема, зазначеним вище Порядком №560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик є:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Попри зазначене, у матеріалах справи відсутні та відповідачем до суду не надані належним чином засвідчену копію повістки про виклик ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 , докази направлення позивачу відповідної повістки про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 (зокрема, фіскальний чек, поштова накладна, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення).
Разом з тим, відповідачем не надано доказів відмови позивача отримати вказану повістку та/або доказів на підтвердження відсутності позивача за адресою місця його проживання, за якою відповідну повістку було направлено.
Таким чином, факт належного повідомлення позивача про виклик за повісткою відповідачем не доведений.
Ухвалою суд від 20.03.2026 року витребував від ІНФОРМАЦІЯ_1 докази у справі, а саме: належним чином засвідчені копії матеріалів на підставі яких ІНФОРМАЦІЯ_2 сформоване електронне звернення від 23.12.2025 № Е4238828 до Одеському районному управлінні поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області про доставлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210^-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (ПОВТОРНО); докази направлення указаної повістки через відділення Укрпошти рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення; докази отримання указаної повістки або повідомлення Укрпошти щодо повернення повістки.
Проте ІНФОРМАЦІЯ_2 вимоги ухвали суду від 20.03.2026 року в частині витребування доказів у встановлений судом строк не виконані, повідомлено, що у результаті зняття з обліку та зміни місця військового обліку особи, відповідно до функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у відповідача не відображаються попередні (архівні) дані, у тому числі щодо направлення повісток та супровідних документів. 
За таких обставин суд доходить висновку, що відповідачем не доведений факт належного виклику позивача за повісткою та, відповідно, не доведено виникнення у позивача обов`язку з`явитись до відповідача за повісткою.
Також суд враховує, що, як встановлено судом з матеріалів справи, позивач на час внесення відповідної інформації у реєстр не був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно позивача не складався.
Водночас суд зазначає, що у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних та Резерв+ наявні відомості саме про порушення правил військового обліку, а не про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Як вже встановлено вище, відповідно до приписів частини першої статті 6 Закону №1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
До персональних даних за положеннями частини першої статті 7 Закону № 1951-VIII віднесені, зокрема, відомості про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення) (пункт 20-1).
За приписами пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1951-VIII до службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про виконання військового обов`язку.
Згідно частини 3 статті 1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок включає, зокрема, дотримання правил військового обліку.
Отже Законом № 1951-VIII унормовано внесення до Реєстру даних, як про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 КУпАП, так і про виконання особою військового обов`язку, до якого, серед іншого, відповідно до частини третьої статті 1 Закону № 2232-XII включено обов`язок дотримання правил військового обліку. Тобто Закон № 1951-VIII розрізняє такі дані між собою.
З огляду на викладене, доводи позивача про те, що до Реєстру вносяться дані саме про притягнення до відповідальності за порушення правил обліку, суд вважає такими що не відповідають вищезазначеним нормам законодавства та не приймає до уваги.
Суд звертає увагу, що достатньою підставою для внесення до Реєстру даних про порушення військовозобов`язаним правил військового обліку є сам факт допущеного порушення, незалежно від того, чи притягнуто особу до адміністративної відповідальності за його вчинення.
Така інформація має службовий характер та використовується, зокрема, для реалізації передбачених законодавством повноважень органів військового обліку.
Тому доводи позивача про те, що інформація не могла бути внесена до Реєстру без попереднього складення протоколу та винесення постанови, суд відхиляє.
Водночас, службовий характер відповідної інформації не означає, що її внесення може ґрунтуватися на фактах, які не підтверджені належними доказами.
У цій справі відповідач вніс до Реєстру відомості про те, що позивач є порушником військового обліку саме з 23.12.2025 року у зв`язку з неприбуттям за повісткою.
Як встановлено судом, належне оповіщення позивача про цю повістку відповідач не довів.
З урахуванням вищезазначеного, суд доходить висновку, що у відповідача були відсутні законні підстави для внесення останнім до відповідної бази даних відомостей, щодо позивача у вигляді позначки «Порушення правил військового обліку», у зв`язку з чим, означені дії є протиправними.
Щодо позовних вимог про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 шляхом виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку позивача, суд зазначає наступне.
Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, спірні відомості про порушення правил військового обліку були внесені до Реєстру 23.12.2025 року за ініціативою ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Разом з тим після вчинення оскаржуваної дії правовий статус позивача та його облікова належність зазнали змін.
З матеріалів справи убачається, що позивач у подальшому був взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_4 , стосовно нього цим територіальним центром здійснювалися подальші облікові та адміністративні заходи, після чого позивача було призвано на військову службу за мобілізацією.
У зв`язку з призовом на військову службу позивача було знято з військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Отже, на час розгляду цієї справи позивач уже не перебуває на військовому обліку у відповідача, а його статус як військовозобов`язаного змінився у зв`язку з набуттям статусу військовослужбовця.
Таким чином правовідносини позивача та ІНФОРМАЦІЯ_1  припинено, оскільки виникли правовідносини позивача з військовою частиною.
За таких обставин суд доходить висновку, що хоча позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо внесення до Реєстру відомостей про порушення правил військового обліку є обґрунтованою та підлягає задоволенню, підстав для зобов`язання саме ІНФОРМАЦІЯ_1 виключити відповідні відомості з Реєстру на час розгляду справи не встановлено.
Отже, суд доходить висновку про часткове задоволення позову шляхом визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення 23.12.2025 року до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку; у задоволенні вимоги про зобов`язання відповідача виключити такі відомості з Реєстру — відмовити.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії”). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі “Суомінен проти Фінляндії”). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд робить висновок, що позовні вимоги позивача належать до часткового задоволення.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Суд звертає увагу на те, що принцип пропорційності при стягненні судового збору у разі часткового задоволення позову щодо позовних вимог немайнового характеру не застосовується.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028 гривні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Позовна заява позивачем була направлена до суду представником позивача через систему «Електронний суд».
Таким чином, ставка судового збору за подання вказаного позову немайнового характеру становить 1064,96 грн (3328,00 * 0,4 * 0,8).
Однак, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1331,20 грн. 
З огляду на викладене, оскільки ставка судового збору за подання вказаного позову немайнового характеру в даному випадку становила 1064,96 грн, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн. належить стягнути на її користь з відповідача.
Разом з тим, позивачем при подачі позову здійснено помилково сплату судового збору в розмірі 266,24 грн (1331,20 -1064,96).
Згідно з п. 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, встановлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.
Таким чином, суд роз`яснює позивачу про необхідність звернення до суду з клопотання про повернення помилково сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення 23.12.2025 року до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн 96 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено та підписано суддею 04.09.2026 року.

Суддя Г.В. Лебедєва