Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/750/26
Провадження №2/338/860/26
16 липня 2026 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого судді Куценка О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Васютин Ярослав Володимирович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Роман Іванович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог
19 травня 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Васютин Ярослав Володимирович, звернулася до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Роман Іванович, у якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 17286, вчинений 01 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 22 405,81 грн.
Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачка не укладала з ПАТ «Дельта Банк» кредитного договору від 26 квітня 2011 року, не отримувала за ним кредитних коштів та не визнає наявності заборгованості перед відповідачем.
Позивачка зазначає, що кредитний договір, на підставі якого вчинено оспорюваний виконавчий напис, не був нотаріально посвідчений, а на час вчинення виконавчого напису стягнення заборгованості за кредитними договорами, укладеними у простій письмовій формі, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса законодавством не допускалося.
Також позивачка посилається на відсутність належного розрахунку заборгованості, доказів надання кредитних коштів, набуття ТОВ «Росвен Інвест Україна» права вимоги за кредитним договором, повідомлення її про наявність і розмір заборгованості та доказів дотримання строку, протягом якого могло бути вчинено виконавчий напис.
Позивачка вказує, що копія оспорюваного виконавчого напису відсутня в матеріалах виконавчого провадження, а її неодноразові звернення до приватного нотаріуса, відповідача та приватного виконавця з вимогою надати копію виконавчого напису результату не дали. 
У зв`язку з викладеним позивачка просить позов задовольнити та стягнути з відповідача понесені судові витрати.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 20 травня 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 16 червня 2026 року.
Копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з доданими до неї документами та судові повістки направлено відповідачу у встановленому законом порядку.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» належним чином повідомлене про дату, час і місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подало.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Васютин Я. В. подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю та проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
16 червня 2026 року представник позивачки подав заяву про витребування у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича належним чином засвідченої копії виконавчого напису № 17286 від 01 лютого 2021 року.
Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 16 червня 2026 року заяву представника позивачки задоволено та витребувано у приватного нотаріуса належним чином засвідчену копію оспорюваного виконавчого напису. Витребуваний доказ запропоновано надати суду до 16 липня 2026 року.
Копія ухвали від 16 червня 2026 року, а також судові повістки та інші процесуальні документи направлялися приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Гораю Олегу Станіславовичу за останньою відомою суду адресою здійснення нотаріальної діяльності: вул. Велика Бердичівська, 35, м. Житомир, 10008.
Поштові відправлення повернулися до суду з відміткою підприємства поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Зареєстрований електронний кабінет у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі у приватного нотаріуса відсутній.
Відповідно до частини першої статті 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учаснику справи, який не має електронного кабінету, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. 
Таким чином, судом ужито передбачених процесуальним законом заходів для одержання зазначеного доказу. Повторне направлення ухвали за тією самою адресою за встановлених обставин не забезпечить отримання доказу та призведе лише до необґрунтованого затягування розгляду справи.
Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Роман Іванович судову повістку отримав, у судове засідання не з`явився, письмових пояснень щодо позову не подав, причин неявки суду не повідомив.
Участь третіх осіб у судовому засіданні обов`язковою не визнавалася, тому їх неявка не перешкоджає розгляду справи на підставі наявних матеріалів.
Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
З огляду на те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а позивачка не заперечує проти заочного розгляду, суд постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Обставини, встановлені судом
01 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 17286, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 22 405,81 грн згідно з кредитним договором від 26 квітня 2011 року, укладеним із ПАТ «Дельта Банк».
18 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським Олегом Володимировичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64470687 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису.
У постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено номер і дату виконавчого напису, особу боржника, найменування стягувача, суму стягнення та посилання на кредитний договір від 26 квітня 2011 року. 
З інформації з Єдиного реєстру боржників убачається, що станом на 14 травня 2026 року ОСОБА_1 обліковувалася боржником у виконавчому провадженні № 64470687, яке перебувало на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Романа Івановича.
Із виписки з карткового рахунку АТ «Ощадбанк» та платіжної інструкції № 11692 від 18 вересня 2025 року вбачається, що в межах виконавчого провадження № 64470687 здійснювалися виконавчі дії, пов`язані зі зверненням стягнення на кошти позивачки.
29 грудня 2025 року представник позивачки звернувся до приватного виконавця Мельника Романа Івановича із заявою про надання постанови про відкриття виконавчого провадження та доступу до його матеріалів.
Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження представник позивачки встановив, що сканована копія виконавчого напису № 17286 від 01 лютого 2021 року в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутня.
08 січня 2026 року представник позивачки звернувся з адвокатським запитом до приватного нотаріуса Горая Олега Станіславовича з вимогою надати належним чином засвідчену копію виконавчого напису, однак відповіді та запитуваного документа не отримав.
18 лютого 2026 року представник позивачки звернувся з адвокатським запитом до ТОВ «Свеа Фінанс».
Листом від 24 лютого 2026 року ТОВ «Свеа Фінанс» повідомило представника позивачки, що виконавчий напис № 17286 у товариства відсутній, та рекомендувало звернутися до приватного виконавця Мельника Романа Івановича. 
06 березня 2026 року представник позивачки звернувся з адвокатським запитом до приватного виконавця Мельника Романа Івановича щодо надання копії виконавчого напису, однак копію документа не отримав.
За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», код ЄДРПОУ 37616221, 26 березня 2024 року змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс».
Отже, ТОВ «Росвен Інвест Україна» і ТОВ «Свеа Фінанс» є однією юридичною особою, яка змінила найменування. 
Разом з цим, матеріали справи не містять: оригіналу або належним чином засвідченої копії кредитного договору від 26 квітня 2011 року; доказів нотаріального посвідчення такого договору; первинних бухгалтерських документів про перерахування позивачці кредитних коштів; виписки з кредитного рахунку позивачки; розрахунку заборгованості із зазначенням її складових, періоду нарахування та строків погашення; документів, які підтверджують набуття ТОВ «Росвен Інвест Україна» права вимоги до ОСОБА_1 за договором, первісним кредитором за яким зазначено ПАТ «Дельта Банк»; документів, які подавалися приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису; доказів повідомлення позивачки про наявність, підстави та розмір заборгованості до вчинення виконавчого напису; доказів, які дають можливість установити дату виникнення у стягувача права вимоги. 
Відповідач доводів позивачки не спростував та жодного доказу на підтвердження існування, розміру і безспірності заборгованості суду не надав.
Норми права, які застосовує суд
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового або немайнового права та інтересу.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Пунктом 19 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріуси вчиняють виконавчі написи.
Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення здійснюється у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. 
Підпунктами 1.1, 1.2, 3.1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що виконавчі написи вчиняються на документах, які встановлюють заборгованість, а безспірність заборгованості підтверджується документами, визначеними Переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості здійснюється у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору та документи, які підтверджують безспірність заборгованості боржника й установлюють прострочення виконання зобов`язання. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», який передбачав можливість вчинення виконавчих написів за кредитними договорами, що не були нотаріально посвідчені.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 визнано незаконною та нечинною у частині доповнення Переліку розділом щодо стягнення заборгованості з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року зазначену постанову залишено без змін. 
Отже, на день вчинення оспорюваного виконавчого напису - 01 лютого 2021 року - стягнення заборгованості за кредитним договором у безспірному порядку на підставі виконавчого напису допускалося лише за умови, що такий договір був нотаріально посвідчений.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 зазначила, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими після 22 лютого 2017 року могло здійснюватися безспірне стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису, а порушення нотаріусом установленого порядку його вчинення є самостійною і достатньою підставою для визнання напису таким, що не підлягає виконанню. 
Велика Палата Верховного Суду також неодноразово звертала увагу, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише формальною перевіркою документів, а має встановити, чи справді на момент вчинення напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи існувала вона взагалі, чи була саме такого розміру, який зазначено у виконавчому написі, та чи не існувало невирішеного спору щодо заборгованості або її розміру. 
За змістом статей 12, 13, 76, 77, 78, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оцінка суду та висновки щодо суті спору
Суд установив факт існування виконавчого напису № 17286 від 01 лютого 2021 року, його примусового виконання та звернення стягнення на кошти позивачки.
Водночас оригінал або належним чином засвідчена копія самого виконавчого напису, кредитного договору та документів, які подавалися нотаріусу для його вчинення, у матеріалах справи відсутні.
Суд витребовував копію виконавчого напису у приватного нотаріуса, однак витребуваний доказ не одержав. При цьому подальше невиконання третьою особою вимоги суду не може позбавляти позивачку права на розгляд її справи упродовж розумного строку та не створює підстав для безстрокового відкладення розгляду спору.
З постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору від 26 квітня 2011 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк». Відомостей про нотаріальне посвідчення зазначеного договору постанова не містить.
Будь-яких інших доказів того, що кредитний договір був нотаріально посвідченим та належав до документів, за якими станом на 01 лютого 2021 року допускалося безспірне стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису, суду не надано.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи та ознайомленим зі змістом позовних вимог, не подав кредитного договору, доказів його нотаріального посвідчення або документів, які підтверджували б законність вчинення виконавчого напису.
Таким чином, матеріалами справи не підтверджено, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено на документі, який відповідав вимогам пункту 1 Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Крім того, позивачка заперечує факт укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів та існування заборгованості перед відповідачем.
На спростування цих доводів відповідач не надав кредитного договору, анкети або заяви позичальника, доказів видачі кредиту, руху коштів за кредитним рахунком, розрахунку заборгованості та документів, які підтверджують набуття ТОВ «Росвен Інвест Україна» права вимоги за договором, первісним кредитором за яким зазначено ПАТ «Дельта Банк».
За відсутності зазначених доказів суд позбавлений можливості встановити, чи існувала заборгованість узагалі, з яких складових вона утворилася, за який період була нарахована, коли настав строк виконання зобов`язання та чи відповідала сума заборгованості розміру, зазначеному у виконавчому написі.
Також суду не надано доказів направлення позивачці письмової вимоги із зазначенням підстав, розміру та строку погашення заборгованості до вчинення виконавчого напису.
Відсутність такого повідомлення позбавляла позивачку можливості перевірити обґрунтованість вимог кредитора, добровільно виконати їх або заявити заперечення щодо підстав та розміру заборгованості. Цю обставину суд оцінює у сукупності з відсутністю кредитного договору, доказів видачі коштів, розрахунку заборгованості та документів про право вимоги.
У зв`язку з ненаданням кредитного договору, графіка платежів, розрахунку заборгованості та документів про настання строку виконання зобов`язання суд також не має можливості встановити дату виникнення у стягувача права вимоги та перевірити дотримання строку, передбаченого статтею 88 Закону України «Про нотаріат».
Водночас сама лише тривалість часу між датою укладення договору - 26 квітня 2011 року та датою вчинення виконавчого напису - 01 лютого 2021 року не може бути достатнім доказом пропуску трирічного строку, оскільки такий строк обчислюється від дня виникнення права вимоги, а не від дня укладення договору.
Оцінивши наявні у справі докази окремо та в їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідач не спростував доводів позивачки й не надав доказів, які підтверджували б дотримання передбачених законом умов вчинення виконавчого напису та безспірність заборгованості.
Оспорюваний виконавчий напис вчинено за відсутності підтвердження того, що документ, на якому він учинений, належав до визначеного законом Переліку, а також за відсутності доказів існування, розміру та безспірності заборгованості позивачки перед стягувачем.
Тому виконавчий напис № 17286 від 01 лютого 2021 року не відповідає вимогам статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, і підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
З огляду на викладене позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачкою за подання позовної заяви сплачено судовий збір двома платежами: 1 212,00 грн та 120,00 грн, усього 1 332,00 грн. 
Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2026 року встановлено в розмірі 3 328 грн, тому належний до сплати судовий збір становить 1 331,20 грн. 
Оскільки позов задовольняється повністю, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у розмірі 1 331,20 грн.
Крім того, у позовній заяві представник позивачки навів попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000 грн та повідомив про намір подати докази їх остаточного розміру протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
На момент ухвалення рішення суду не подано акта приймання-передачі наданих послуг, остаточного розрахунку вартості послуг та інших доказів, які дають можливість установити обсяг і вартість фактично наданої правничої допомоги. 
Тому питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в цьому рішенні не вирішується та за умови подання відповідних доказів може бути вирішене в порядку, встановленому статтями 141, 246, 270 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 131, 141, 223, 247, 258–259, 263-265, 268, 274, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Васютин Ярослав Володимирович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Роман Іванович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 01 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем та зареєстрований у реєстрі за № 17286, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», яке змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», заборгованості у розмірі 22 405 (двадцять дві тисячі чотириста п`ять) гривень 81 копійка згідно з кредитним договором від 26 квітня 2011 року, укладеним із ПАТ «Дельта Банк».
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» на користь ОСОБА_1 1 331 (одну тисячу триста тридцять одну) гривню 20 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Богородчанським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку у разі залишення заяви про його перегляд без задоволення. У такому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом установлених ЦПК України строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, а в разі подання апеляційної скарги - якщо рішення не скасовано за результатами апеляційного розгляду.
Повне найменування учасників справи
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», код ЄДРПОУ 37616221, юридична адреса: вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070.
Третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, адреса здійснення діяльності: вул. Велика Бердичівська, 35, м. Житомир, 10008.
Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Роман Іванович, адреса здійснення діяльності: вул. Старосільська, 1, офіс 10, м. Київ, 02125.
Повний текст заочного рішення складено та підписано 16 липня 2026 року.

Суддя