Справа №:755/8330/24
Провадження №: 2/755/9054/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» до ОСОБА_1 , третя особа: Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про звільнення нерухомого майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в:
До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), про звільнення нерухомого майна з-під арешту.
Згідно заявлених вимог, позивач просить суд звільнити з-під арешту, накладеного 11 листопада 2014 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 39812412, виданий 12 вересня 2013 року, видавник: ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві (номер запису про обтяження: 43661405) нерухоме майно, яке належить на праві власності ТОВ «Фонд гарантування інвестицій», а саме: квартиру АДРЕСА_1 .
Вимоги позову обґрунтовані тим, що 02.10.2007 між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 520/П/99/2007-840 (далі - Кредитний договір), відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 93 630,00 доларів США, а позичальник взяв на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків відповідно до умов Кредитного договору. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, посвідчений Авдієнком В.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 14.01.2008 за реєстровим № 12, згідно умов якого предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 . За результатами відкритих торгів (аукціону) з продажу права вимоги за кредитним договором його переможцем стало ТОВ «ФК «ФГІ». Тому, між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ФГІ» було укладено договір №GL3N217046_nB216 про відступлення права вимоги від 07.05.2020, посвідчений Швець P.O., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №1557, за умовами якого ПАТ «КБ «Надра» відступив ТОВ «ФК «ФГІ» права вимоги до ОСОБА_1 , що належали ПАТ «КБ «Надра» на підставі кредитного договору та договору іпотеки, а ТОВ «ФК «ФГІ» набуло зазначені вище вимоги. Таким чином ТОВ «ФК «ФГІ» є іпотекодержателем нерухомого майна, а саме: квартири за адресою: квартира АДРЕСА_1 . 20.08.2021 в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором позивач звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності. Отже ТОВ "ФК "ФГІ" є власником квартири АДРЕСА_1 . Згідно даних Інформаційної довідки № 340356326 від 25.07.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна стосовно Квартири було виявлено, що 11.11.2014 було внесено запис про арешт вищевказаного нерухомого майна на підставі постанови, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 39812412, виданий 12.09.2013, видавник: ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві (номер запису про обтяження: 43661405(спеціальний розділ)). ТОВ «ФК «ФГІ» з направило на адресу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву про надання інформації. Згідно відповіді Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ТОВ "ФК "ФГІ" було відмовлено у надані запитуваної інформації у зв`язку з тим, що заявник не є стороною виконавчого провадження і рекомендував звернутися до суду. Відтак, з урахуванням наведеного, за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно, грубо порушується право ТОВ «ФК «ФГІ», як власника нерухомого майна. Таким чином наявні порушення прав та законних інтересів позивача, які підлягають судовому захисту.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 травня 2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано 08 липня 2024 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18.10.2024 витребувано у Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження, в рамках якого 11 листопада 2014 року на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 39812412, виданий 12 вересня 2013 року, видавник: ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві (номер запису про обтяження: 43661405).
Відповідно до ст. 175 ЦПК України, відповідач не скористалась своїм процесуальним правом на подачу відзиву.
Згідно вимог ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Таким чином, розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані докази та повідомлені обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.
Судом установлено, що 02.10.2007 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №520/П/99/2007-840, за умовами якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 93630,00 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим договором. (а.с. 5-6)
02.10.2007 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за №3025, за яким іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов`язання позичальника, що витікає із кредитного договору№520/П/99/2007-840 від 02.10.2007, передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки, яким є нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1 . (а.с.7-8.)
30.03.2020 проведено електронні торги (аукціон), предметом яких було: кредитний портфель, що складався з прав вимоги та майнових прав за 215 кредитними договорами, що забезпечені іпотекою та 2 беззаставними кредитними договорами. (а.с. 9)
Переможцем аукціону визнано ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД ГАРАНТУВАННЯ ІНВЕСТИЦІЙ» та складено протокол №UA-EA-2020-03-06-000041-b від 30.03.2020, який підписано директором ТОВ «ФК «ФОНД ГАРАНТУВАННЯ ІНВЕСТИЦІЙ» Скринник Н.В., директором ТОВ «НАЦІОНАЛЬНА ЕЛЕКТРОННА БІРЖА» Медведенко І.С., уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» Білою І.В.
На підставі зазначеного протоколу 07.05.2020 між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ФОНД ГАРАНТУВАННЯ ІНВЕСТИЦІЙ» було укладено договір № GL3N217046_ПВ216 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем О.Р., зареєстрований в реєстрі за № 1557, за яким банк відступив новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору. За цим договором новий кредитор в день укладання цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набув усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку № 1 до цього договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень щодо боржників, в тому числі щодо майна боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього договору. (а.с. 10-11)
Згідно виписки з Додатку № 1 до Договору № GL3N217046_ПВ216 від 07.05.2020 до нового кредитора перейшло право вимоги за: кредитним договором 520/П/99/2007-640 від 02.10.2007 - боржник ОСОБА_1 , договором іпотеки від 02.10.2007 - заставодавець ОСОБА_1 (а.с. 12-15)
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивач ТОВ "ФК "ФГІ" з серпня 2021 року є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі вказаного вище договору іпотеки. (а.с. 16)
Відповідно до інформації з Державного реєстру за № 327337924 від 29.03.2023, наявні записи про обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 , а саме: арешт нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 , підстава: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 39812412, виданий 12.09.013, видавник: ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві. (а.с. 17-18)
Листом Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 59657 від 18.05.2023, було відмовлено в знятті арешту з майна з огляду на те, що ТОВ "ФК "ФГІ" не є стороною виконавчого провадження та законним представником сторони виконавчого провадження. Запропоновано звернутися до суду. (а.с. 27)
Згідно роздруківки з АСВП, відкритих виконавчих проваджень у Дніпровському відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відносно боржника ОСОБА_1 , немає. (а.с. 25)
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 317, 319, 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Положеннями ст. 391 ЦК України закріплено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Відповідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
При цьому, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Згідно з частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації припинення обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили.
Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
У свою чергу, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.
Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Судом установлено, що одночасно із винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, державним виконавцем не вирішено питання про зняття арешту з майна боржника.
У той же час, наявність арешту на майно, право власності на яке зареєстроване за позивачем на підставі договору про іпотеку, позбавляє позивача повною мірою реалізовувати свої права, як власника майна. Разом із цим, іншого способу захисту порушеного права власності позивача, аніж того, що обраний позивачем, за наявних обставин не вбачається. Ураховуючи завдання цивільного судочинства, метою якого є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, зокрема, юридичних осіб, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, шляхом зняття арешту, накладеного 11 листопада 2014 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 39812412, виданий 12 вересня 2013 року, видавник: ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві (номер запису про обтяження: 43661405), з нерухомого майна, яке належить на праві власності ТОВ «Фонд гарантування інвестицій», а саме, з квартири АДРЕСА_1 .
У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФОНД ГАРАНТУВАННЯ ІНВЕСТИЦІЙ» до ОСОБА_1 , третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення нерухомого майна з-під арешту.
В порядку ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн.
Враховуючи наведене та керуючись статями 316, 317, 321, 328, 391 Цивільного кодексу України, статтями 2-5, 8, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 209, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФОНД ГАРАНТУВАННЯ ІНВЕСТИЦІЙ» (ЄДРПОУ: 40662938, місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 13, оф. 413) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ), третя особа: Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (ЄДРПОУ: 35011660, адреса: м. Київ, вул. Георгія Тороповського, буд. 39), про звільнення нерухомого майна з-під арешту - задовольнити.

Звільнити з-під арешту, накладеного 11 листопада 2014 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 39812412, виданий 12 вересня 2013 року, видавник: ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві (номер запису про обтяження: 43661405), нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФОНД ГАРАНТУВАННЯ ІНВЕСТИЦІЙ» витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: