Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.09.2026 | Справа №607/3232/26

03 вересня 2026 року м.Тернопіль Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: 
- головуючої судді   Черніцької І.М. 
- присяжних        Коропецького Ю.Я.
Гринди В.П.
- за участю секретаря судового засідання Кокітко І.В. 
- з участю: заявника ОСОБА_1 , адвоката Грицак А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи - Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про скасування рішення cуду про визнання недієздатним ОСОБА_3 та поновлення цивільної дієздатності,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про скасування рішення суду про визнання недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та поновлення цивільної дієздатності.
В обґрунтування заяви заявник вказала, що рішенням Тернопільського міського суду від 07 листопада 1996 року у справі №2-2345/96 її сина ОСОБА_3 визнано недієздатним. Із рішенням суду не погоджується, оскільки у сина ніколи не було психічних розладів та підтверджуючі документи відсутні. Крім того, рішення суду про визнання особи недієздатною має обмежений термін 2 роки, який на даний час сплив. 
Посилаючись на наведене, просила задовольнити заяву.
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Залучено як заінтересовану особу - Управління соціальної політики Тернопільської міської ради. Залучено адвоката з числа адвокатів Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги Пелешу В.Д., з метою забезпечення представництва та захисту його прав та інтересів.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2026 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу та провадження зупинено на час проведенням даної експертизи.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 травня 2026 року поновлено провадження у справі.
У судовому засіданні ОСОБА_2 заяву підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Вказала, що її син з дитинства хворіє на ДЦП, має неврологічні розлади, однак будь – яких психічних розладів немає.
Представник ОСОБА_3 – адвокат Грицак А.М., з огляду на висновок судового експерта, заперечила щодо задоволення заяви.
Представник Управління соціальної політики Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений належним чином. Попередньо подав заяву про розгляд справи без їх участі.
Судом встановлено, рішенням Тернопільського міського суду у справі №2-2345/96 від 07 листопада 1996 року ОСОБА_3 визнано недієздатним. Рішення суду набрало законної сили.
Рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів від 30 грудня 1996 року №928 призначено опікуном ОСОБА_3 , 1964 року народження, його матір ОСОБА_2 .
Як вбачається з довідки до акту огляду МСЕК №0033142 від 23 вересня 2011 року, виданої Тернопільським обласним центром медико – соціальної експертизи Обласна МСЕК №1, ОСОБА_3 є особою з інвалідністю І групу, підгрупа А, інвалід з дитинства, довічно та потребує постійного стороннього догляду.
Згідно консультативного висновку спеціаліста КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР №406/2 від 12 березня 2025 року, ОСОБА_3 встановлено діагноз: G80.03 Дитячий церебральний параліч, змішана форма з вираженим центральним тетрапарезом, неврогенними контрактурами суглобів рук та ніг, вираженим порушенням мови, порушенням функції тазових органів (нетримання сечі і калу за центральним типом), когнітивними порушеннями, вираженим порушенням мови, вираженим порушенням ходи та самообслуговування. Потребує остійного стороннього догляду.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи за №296 від 05 травня 2026 року, наданого експертом Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» встановлено, що на даний час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворіє на аномалію інтелектуального розвитку у вигляді важкої розумової відсталості. Це психічне захворювання спричиняє хронічний, стійкий психічний розлад. Дане захворювання є хронічним, стійким психічним розладом. ОСОБА_3 не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними внаслідок наявності психічного розладу. У ОСОБА_3 поліпшення психічного стану, одужання, не відбулося, оскільки дане захворювання є стійким, хронічним психічним розладом, з відсутністю позитивної динаміки.
Присутній в попередньому судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_4 , який проводив дану експертизу, пояснив, що висновок експертизи є належним чином обґрунтованим, проведений у присутності ОСОБА_3 , із врахуванням його психічного стану та наявних діагнозів. Встановлений у  ОСОБА_3  діагноз є хронічним психічним розладом, внаслідок якого він може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заява не підлягає до задоволення. 
В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 
Згідно з вимогами ст. 42 ЦК України, за заявою опікуна або органу опіки та піклування суд поновлює цивільну дієздатність фізичної особи, яка була визнана недієздатною, і припиняє опіку, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилася здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Порядок поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.
В силу вимог п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 300 ЦПК України скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.
Згідно з вимогами  ч. 1 ст. 76 ЦПК України  доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 80 ЦПК України  достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з вимогами  ч. 1 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. 
В силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим якщо у справі необхідно встановити  психічний стан особи.
Відповідно до роз`яснень викладених у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28 березня 1972 року «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» із змінами та доповненнями, в справах про поновлення дієздатності є обов`язковим проведення судово-психіатричної експертизи, яка призначається за ухвалою судді. Громадянина може бути поновлено в дієздатності лише при наявності висновку судово-психіатричної експертизи про значне поліпшення його стану здоров`я або видужання.
Таким чином, аналізуючи вказані норми закону, обов`язковими умовами для поновлення дієздатності є значне поліпшення стану здоров`я такої особи або її видужання, що встановлено висновком судово-психіатричної експертизи.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 296 від 05 травня 2026 року встановлено, що на даний час у ОСОБА_3 поліпшення психічного стану, одужання, не відбулося. Він хворіє на аномалію інтелектуального розвитку у вигляді важкої розумової відсталості. За своїм психічним станом ОСОБА_3 не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що підстав для скасування рішення суду та поновлення цивільної дієздатності ОСОБА_3 не має.
Суд не приймає до уваги доводи заявника про те, що ОСОБА_3 хворіє на неврологічне захворювання та в останнього відсутні будь – які психічні розлади, оскільки спростовуються висновком судово-психіатричної експертизи.
Безпідставними також є доводи заявника про те, що ОСОБА_3 не перебуває на обліку в лікаря-психіатра, оскільки такий факт, сам по собі, не свідчить про одужання чи покращення психічного стану ОСОБА_3 .
Суд критично оцінює доводи щодо обмеженого строку дії рішення суду про визнання особи недієздатною. 
Встановлено, що ОСОБА_3 визнано недієздатним рішенням суду від 07 листопада 1996 року, яке було ухвалено в період дії ЦПК 1963 року, нормами якого не встановлено строк дії рішення суду про визнання особи недієздатною.
Керуючись ст. ст. 39, 42 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 296, 300, 352-355 ЦПК України, суд, суд -
У Х В А Л И В :
У задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування рішення cуду про визнання недієздатним ОСОБА_3 та поновлення цивільної дієздатності відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Заявник: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Заінтересова особи: Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, вул. Лисенка,8 м.Тернопіль, ЄДРПОУ 03195636.

Повне судове рішення складено 14 вересня 2026 року.

Головуюча І.М. Черніцька
Присяжні Ю.Я. Коропецький
В.П. Гринда