Справа № 932/9049/26 
Провадження № 3/932/1965/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2026 року            м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Юдіна Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:
13.06.2026 о 08 год 57 хв за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке Шосе, 26, водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30.07.2025 строком на 7 років 7 місяців 15 днів. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Так, ОСОБА_1 порушив п.2.1.а. ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
22.06.2026 о 20 год 39 хв за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Січеславська, 27, водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року (постанова ЕНА №7121924 від 02.05.2026 за ч. 4 ст. 126 КУпАП). Так, ОСОБА_1 порушив п.2.1.а. ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
22.06.2026 о 20 год 39 хв за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Січеславська, 27, водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року (протокол ЕПР1 №381516 ч. 2 ст. 130 КУпАП від 04.07.2025), чим ОСОБА_1 порушив п. 2.5. ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Вищезазначені справи про адміністративні правопорушення одночасно, 20.07.2026, надійшли у провадження судді Шевченківського районного суду міста Дніпра Юдіної Н.М.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Встановивши, що вище наведені події стосуються ОСОБА_1 , з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, суд дійшов висновку, що такі справи повинні бути розглянуті разом та за результатами їх розгляду повинно бути винесено одне рішення.
ОСОБА_1  у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання від останнього до суду не надходило.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.
У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.
Згідно з рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003).
Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.
Отже, суд виконав всі можливі заходи для виклику ОСОБА_1 у судове засідання, враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При прийнятті остаточного рішення у справі суд досліджує документи, які знаходяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме: 
- протокол серії ЕПР1 №691770 від 13.06.2026 за ч. 5 ст. 126 КУпАП; рапорт інспектора патрульної поліції від 13.06.2026; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 712924 від 02.05.2026, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 4 ст. 126 КУпАП; картку обліку адміністративного правопорушення ОСОБА_1 ; 
- протокол серії ЕПР1 №700244 від 22.06.2026 за ч. 5 ст. 126 КУпАП; рапорт співробітника патрульної поліції від 22.06.2026; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 712924 від 02.05.2026, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 4 ст. 126 КУпАП; картку обліку адміністративного правопорушення ОСОБА_1 ; відео з бодікамер патрульної поліції;
- протокол серії ЕПР1 №700252 від 22.06.2026 за ч. 2 ст. 130 КУпАП; рапорт співробітника патрульної поліції від 22.06.2026; картку обліку адміністративного правопорушення ОСОБА_1 ; відео з бодікамер патрульної поліції.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, -
тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Відповідно до п. 2.1 (а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі  посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Встановлені судом обставини виявлених правопорушень свідчать про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ознак складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статтею 126 КУпАП, а його дії слід кваліфікувати як порушення учасником дорожнього руху, передбачених п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, -
тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Встановлені судом обставини виявленого правопорушення свідчать про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 130 КУпАП, а його дії слід кваліфікувати як порушення учасником дорожнього руху, передбачених п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. 
Орган (посадова особа) відповідно до статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною другою статті 36 КУпАП передбачено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Як вбачається з відеозапису з бодікамер патрульної поліції, долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
При застосуванні до ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі №702/301/20, відповідно до якої, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями. Тому такій особі, у разі визнання її винною у вчиненні кримінальних правопорушень, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту статті 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також особу яка притягається до адміністративної відповідальності, її майновий стан, те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП України.
Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП також передбачена можливість оплатного вилучення транспортного засобу.
Разом з цим, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 700244 від 22.06.2026 за ч. 5 ст. 126 КУпАП транспортний засіб, яким в момент вчинення правопорушення керував ОСОБА_1 належить ОСОБА_2 . Будь-яких інших доказів того, що ОСОБА_1 володіє іншими транспортними засобами до матеріалів справи не долучено.
Суд, зберігаючи безсторонність позбавлений можливості самостійно збирати докази на користь будь-якої із сторін провадження.
Отже, з урахуванням відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували право власності ОСОБА_1 на транспортні засоби, суд вважає за неможливе застосувати до останнього адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.
Оскільки ОСОБА_1 був за постановою судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2025 року позбавлений права керування транспортними засобами строком на 7 років 7 місяців 15 днів і на момент розгляду справ про адміністративні правопорушення невідбута частина стягнення в цій частині складає 6 років 7 місяців, тому, у відповідність до положень ст. 30 КУпАП, зазначена невідбута частина стягнення підлягає приєднанню к призначеному стягненню у виді п`яти років позбавлення права керування транспортними засобами і остаточний строк стягнення складає 11 років 7 місяців.
Крім того, у відповідності до статті 40-1 КУпАП, частини п`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому винесено постанову.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 24, 27, 33, 36, 38, 126, 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИЛА:
Матеріали справи про адміністративне правопорушення № 932/9049/26, провадження №3/932/1965/26 про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення № 932/9051/26, провадження №3/932/1966/26 про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та матеріали справи про адміністративне правопорушення №932/9054/26, провадження №3/932/1968/26 про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП об`єднати в одне провадження.
Присвоїти об`єднаній справі про адміністративне правопорушення єдиний унікальний номер справи № 932/9049/26.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, та відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн 00 з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 30 КУпАП визначити остаточний строк позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 11 (одинадцять) років 7 (сім) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп .

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра.

Суддя             Н.М. Юдіна