Справа № 302/809/26 
Провадження № 2/302/529/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(з а о ч н е)

27 липня 2026 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Готри В. Ю., з участю секретаря судового засідання Сити Л. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Козар Михайло Володимирович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 
у с т а н о в и в:
У червні 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Козар М. В., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 
Позов обґрунтував тим, що 10 серпня 2024 року між ним та відповідачкою ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб у м. Ганушовіце округ Шумперк Чеської Республіки, про що зроблено запис у книзі реєстрації актів цивільного стану у томі 4 за рік 2024 на сторінці 24 під порядковим номером 7 та підтверджується свідоцтвом про шлюб.
Зазначав, що у цьому шлюбі в сторін народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
6 травня 2026 року він припинив шлюбні відносини з відповідачкою, оскільки дружина ОСОБА_2 із донькою повернулися в Україну і з цього часу подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Також він зрозумів, що у нього з відповідачкою різні характери, відсутнє взаєморозуміння, а також припинились спільні інтереси і відсутність бачення спільного майбутнього сторін, а тому наміру зберігати шлюб надалі він не має.
Звертав увагу і на те, що спору щодо майна подружжя та місця проживання дитини між сторонами немає. 
Посилаючись на наведені вище обставини просив суд шлюб, укладений між ним та відповідачкою ОСОБА_2 , який зареєстрований 10 серпня 2024 року у м. Ганушовіце округ Шумперк Чеської Республіки, про що зроблено запис у книзі реєстрації актів цивільного стану у томі 4 за рік 2024 на сторінці 24 під порядковим номером 7, розірвати, а також вирішити питання розподілу між сторонами судових витрат.
Ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17.06.2026 відкрито провадження в цій справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням /викликом/ сторін.
Своїм правом подати відзив на позовну заяву ОСОБА_1 відповідачка ОСОБА_2 не скористалася.

Позивач та його представник-адвокат Козар М. В. у судове засідання не з`явилися повторно, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Водночас представником ОСОБА_1 – адвокатом Козаром М. В. безпосередньо в позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, а також він не заперечив щодо заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_2 також у судове засідання не з`явилася повторно, хоча була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, у тому числі відповідно до положень ч. 11 ст. 128, ст. 131 ЦПК України (а.с.16,19,21,23,24).
Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27.07.2026 постановлено провести заочний розгляд цієї справи.
З огляду на наведене вище суд уважає за можливим розглянути цю справу за відсутності сторін за наявними матеріалами, які є достатніми для ухвалення законного та обґрунтованого рішення суду. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини у даній справі та об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд зазначає таке. 
Судом установлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстрований 10 серпня 2024 року у м. Ганушовіце округ Шумперк Чеської Республіки, про що зроблено запис у книзі реєстрації актів цивільного стану у томі 4 за рік 2024 на сторінці 24 під порядковим номером 7 та стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6,7).
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьком є позивач ОСОБА_1 , а матір`ю - відповідачка ОСОБА_2 (а.с.8).
Чинним законодавством України передбачено право подружжя на розірвання шлюбу за позовом одного із них на підставі рішення суду, зокрема, положеннями ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України.
Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
За приписами ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічне положення закріплено і в ч. 1 ст. 24 СК України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. 
Згідно зі ст. 111 СК України суд уживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку позивач уважає за неможливим надалі продовжувати шлюбні відносини, просив не надавати подружжю строк на примирення, а відтак суд не вживає заходи щодо примирення сторін. 
Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. 
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. 
На переконання суду, підстав недійсності шлюбу укладеного 10.08.2024 між сторонами на території Чехії не встановлено.
Також згідно зі ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 Договору між Україною та Чеською Республікою, про правову допомогу в цивільних справах від 28.05.2001, ратифікованого 10.01.2002, у справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної сторони, громадянами якої є подружжя на час подачі заяви про розлучення.
Як установлено судом, подружні стосунки між сторонами припинені з причин розбіжностей їх характерів та різних поглядів на життя, відсутністю взаєморозуміння, що в цілому призвело до втрати почуття любові і довіри один до одного та припинення шлюбних відносин у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом про розірвання шлюбу.
З огляду на наведене та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд доходить висновку, що примирення і подальше подружнє життя сторін не є можливим та подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.
Отже, враховуючи зазначене вище, а також керуючись принципами об`єктивності, розумності, справедливості та доцільності та те, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад, збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки і позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачкою, суд уважає, що позовна вимога ОСОБА_1 про розірвання шлюбу є обґрунтованою. 
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України).
Відповідно до частини 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків установлених Законом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Зважаючи на наведене вище суд доходить висновку, що позивач довів поза розумним сумнівом належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності та взаємозв`язку між собою достатніми доказами свою вимогу, яка знайшла своє підтвердження під час розгляду справи, а відтак позов підлягає до задоволення. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ від 10.02.2010, у справі «SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE», № 4909/04, § 58).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких підстав з відповідачки підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1331,20 гривень (а.с.1).
Керуючись наведеним вище та статтями 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279,282, 284, 288, 289 ЦПК України, суд

у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Козар Михайло Володимирович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 10 серпня 2024 року у м. Ганушовіце округ Шумперк Чеської Республіки, про що зроблено запис у книзі реєстрації актів цивільного стану у томі 4 за рік 2024 на сторінці 24 під порядковим номером 7.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Міжгірським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до Закарпатського апеляційного суду в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, установлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено та підписано 27.07.2026.

Учасники справи:
Позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
Відповідачка ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя В. Ю. Готра