ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 липня 2026 року справа №200/4578/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у справі № 200/4578/25 (головуючий І інстанції Стойка В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,- 
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області в який просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення форми “Ф” ГУ ДПС у Донецький області від 06.06.2025 № 0091598-2405-0515-UA14120010000096882 та № 0091599-2405-0515-UA14120010000096882. 
Заявлені вимоги позивач обґрунтовував тим, що є власником в нерухомості (житлового будинку/будинків) площею до 120 кв.м. тому звільняється від сплати податку на нерухоме майно. Крім того, ставка податку за 1 кв.м. для нежитлових будівель сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства (код 1271), зокрема будівлі тваринництва (код 1271.1), складає 0% розміру мінімальної заробітної плати. Тому вважає, що прийняті спірні податкові повідомлення-рішення прийняті протиправно та просить їх скасувати.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у справі № 200/4578/25 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення форми “Ф” ГУ ДПС у Донецький області від 06.06.2025 № 0091598-2405-0515- UA14120010000096882. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення форми “Ф” ГУ ДПС у Донецький області від 06.06.2025 № 0091599-2405-0515-UA14120010000096882.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 19 червня 2025 року позивачем були отримані податкові повідомлення – рішення форми “Ф” ГУ ДПС у Донецький області від 06.06.2025 № 0091598-2405-0515- UA14120010000096882 та № 0091599-2405-0515-UA14120010000096882, якими було визначено грошові податкові зобов`язання у сумі 7027,58 грн, в тому числі:
- по податковому повідомленню-рішенню від 06.06.2025 № 0091598-2405-0515- UA14120010000096882 податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , площею 50,1 кв.м. у сумі 355,71 грн.;
по податковому повідомленню рішенняю від 06.06.2025 № 0091599-2405-0515-UA14120010000096882 податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , площею 939,7 кв.м. у сумі 6671,87 грн.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями). 
Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України (далі – ПКУ) платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПКУ визначено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Відповідно до підпункту 266.7.4 пункту 266.7 статті 266 ПКУ органи державної реєстрації прав на нерухоме майно зобов`язані у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Первинні показники, необхідні для розрахунку сум податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для фізичних осіб містяться у реєстрі платників податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сформованому на підставі даних про об`єкти нерухомості, отриманих податковими органами у порядку, встановленому підпунктом 266.7.4 пункту 266.7 статті 266 ПКУ (пункт 2 підрозділу 11 розділу IV Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 № 5 (далі – Порядок).
У підпункті 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПКУ визначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів:
житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку ("б": для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів)
нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Як вбачається з матеріалів справи за фізичною особою ОСОБА_1 обліковуються об`єкти нерухомого майна – будинок за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 50,1 кв. м., та нежитлова будівля- корівник відділення МТФ № 2 , за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 939,7 кв.м.
Відповідно до пп.266.4.1. п.266.4 ст.266 Податвокого кодексу України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:
а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;
б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;
в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Отже, зареєстрована за позивачем житлова будівля будинок за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 50,1 кв. м. не є об`єктом оподаткування.
Тому податкове повідомлення-рішення від 06.06.2025 № 0091598-2405-0515- UA14120010000096882 на суму 355,71 грн. прийняте протиправно та підлягає скасуванню. 
Відповідно до пункту 266.5.1 статті 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Відповідно до абз. 6 пункту 266.7.1 статті 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Відповідно до пункту 7.1.2. статті 7 Податкового кодексу України, під час встановлення податку обов`язково визначається такий елемент як об`єкт оподаткування.
Ідентифікація класу та коду типу об`єкта оподаткування проводиться відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17.08.2000 р. № 507 (далі- Державний класифікатор).
Відповідно до Державного класифікатора будівлі для тваринництва мають код 1271.1.
Андріївська сільська військова адміністрація 09.06.2023 розпорядженням № 09.06.2023 “Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Андріївської сільської ради” встановила ставки податку на нежитлову нерухомість на 2024 рік за 1 кв. метр (відсотків розміру мінімальної заробітної плати) 0,1. Ставка по коду “ 1271”, найменування “Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства”, зокрема код “ 1271.1”, найменування “Будівлі для тваринництва” - 0 (з “позначкою 5” - об`єкти нерухомості, що класифікуються за цим підкласом, звільняються/можуть звільнятися повністю або частково від оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до норм підпункту 266.2.2 пункту 266.2 та пункту 266.4 статті 266 ПКУ) (додаток 2).
Як вже зазначалось судом раніше за позивачем на правах приватної власності зареєстрована нежитлова будівля за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 939,7 кв.м., зокрема корівник відділення МТФ № 2, що є будівлею тваринництва (код 1271.1).
Підпунктом “ж” підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПКУ визначено, що не є об`єктом оподаткування: будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу “Нежитлові сільськогосподарські будівлі” (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг.
Отже, ставка податку на нерухоме майно позивача за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 939,7 кв.м., зокрема корівник відділення МТФ № 2, що є будівлею тваринництва (код 1271.1) встановлено 0, тобто така будівля не є об`єктом оподаткування.
При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо не реєстрації позивача підприємцем, оскільки по перше будь яких доказів суду представлено не було. По друге у суду не має доказів з приводу не використання зазначеної будівлі за призначенням, здачі її в лізинг або в оренду.
Тому податкове повідомлення рішення від 06.06.2025 № 0091599-2405-0515-UA14120010000096882 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 939,7 кв.м. на суму 6671,87 грн. прийнято протиправно та підлягає скасуванню. 
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. 
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єктом владних повноважень доказів правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень не надано.
Вказане свідчить про їх протиправність.
З огляду на наведене прийняті податковим органом податкові повідомлення-рішення не можна вважати законними і обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають скасуванню.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову. 
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у справі № 200/4578/25 - залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у справі № 200/4578/25 - залишити без змін. 
Повне судове рішення складено 09 липня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін 

Судді Т.Г. Гаврищук

Е.Г. Казначеєв