Єдиний унікальний номер 344/8970/25 
Номер провадження 2/341/872/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2026 року місто Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді Островської Н. І.,
секретаря Гомерди Г. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (юридична адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс, 306) до ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,
встановив:
21.05.2025 директор ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Ткаченко М. звернулася в Івано-Франківський міський суд з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 143839,00 гривень, а також судових витрат та витрат на правничу допомогу.
Ухвалою суду від 23.05.2025 справу направлено за підсудністю до Галицького районного суду Івано-Франківської області.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа розподілена судді Островській Н. І.
Як підставу позову зазначено, що 28.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено договір № 3991847, а 29.09.2021 укладено договір № 101242170. 
Відповідно до договору № 101242170 від 29.09.2021 сума кредиту становила 8000,0 грн строком на 30 днів, до 29.10.2021. Проценти за користування кредитом становлять 24,0 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Базова процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитні кошти надавались відповідачу шляхом переказу на картковий рахунок. Комісія за надання кредиту 0,00 грн, яка нараховується за ставкою 0,00 % від суми кредиту одноразово.
Договір позики укладений в електронній формі шляхом підписання електронним підписом ОСОБА_1 (вчинення одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. ч. 6, 12 п.1 ст.3, п. 12 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до договору № 3991847 від 28.09.2021 сума кредиту становила 15000,0 грн строком на 30 днів, до 28.10.2021. Проценти за користування кредитом становлять 3960,0 грн, які нараховуються за ставкою 0,88 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Базова процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитні кошти надавались ОСОБА_1 шляхом переказу на картковий рахунок. Комісія за надання кредиту 1155,0 грн., яка нараховується за ставкою 7,70 % від суми кредиту одноразово.
Договір позики укладений в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчинення одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. ч. 6, 12 п.1 ст.3, п. 12 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
17.01.2022 укладено договір № 17-01/2022-54, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитним договором до відповідача, в тому числі за договором № 101242170.
10.01.2023 укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитним договором до ОСОБА_1 , в тому числі за договором № 101242170. Тобто ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 101242170.
13.01.2022 укладено договір № 13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитним договором до ОСОБА_1 , в тому числі за договором № 3991847.
10.03.2023 укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитним договором до ОСОБА_1 , в тому числі за договором № 3991847. Тобто ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 3991847.
Загальний розмір заборгованості за договором № 101242170 від 29.09.2021 становить 47224,00 грн, з яких: 8000,0 грн заборгованість за основним зобов`язанням, 39224,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги. 
Загальний розмір заборгованості за договором № 3991847 від 28.09.2021 становить 96615,00 грн, з яких: 15000,0 грн заборгованість за основним зобов`язанням, 80460,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги, 1155,0 заборгованість за комісією. 
За результатами розгляду справи Галицьким районним судом Івано-Франківської області 10.03.2026 року ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено: стягнуто з відповідача заборгованість у розмірі 143 839,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12 000,00 грн. та 2 422,40 грн. судового збору.
20.04.2026 року представник відповідача, адвокат Калінін С.К., звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, яка ухвалою суду від 21.04.2026 року задоволена, поновлено відповідачу строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.
Ухвалою суду від 08.06.2026 року заочне рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 10.03.2026 року скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 23.06.2026 року.
У судове засідання, призначене на 23.06.2026 року представник позивача не з`явився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.
Відповідач та його представник у судове засідання також не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом доставлення судових повісток до їхніх електронних кабінетів у підсистемі «Електронний суд». За  змістом відзиву просили відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що у спірних договорах відсутній електронний підпис відповідача одноразовим ідентифікатором. Графік розрахунків, що є додатком № 1 до кредитних договорів також не містить електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач не надав доказів укладення договору шляхом обміну електронними повідомленнями та прийняття умов договору, а надані докази є неналежними, недопустимими, недостовірними у розумінні ст. 77-79, 100 ЦПК України.
Вказує, що роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом в розумінні положень ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», тобто не може вважатись доказом, бо не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, оскільки в такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення. Також позивачем не доведено факту укладення сторонами договорів, що в свою чергу свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання й повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань, а отже вимоги позивача є необгрунтованими та не підлягають задоволенню. Крім цього, на підставі наданих позивачем копій квитанцій не можна встановити дійсні обставини справи щодо перерахунку товариством йому коштів в сумі 15000,0 та 8000,0 грн, оскільки квитанції не містять таких обов`язкових реквізитів первинного документа як: посаду особи відповідальної за здійснення операції та правильність її оформлення ( у квитанціях відсутній підпис працівника банку відповідального за здійснення операції, або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції). Ані кредитний договір, ані графік розрахунків як додаток до нього, не містять реквізитів банківського рахунку, на який ТОВ «Мілоан» мало перерахувати кредитні кошти в сумі 15000,0 та 8000,0 грн відповідачу, зокрема і того, що зазначений у квитанціях. Додані до позовної заяви квитанції, із зазначенням неповного номера банківської картки, належність якої не встановлено, не є належним і достовірним доказом надання відповідачу кредитних коштів на виконання умов саме кредитних договорів. 
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення відповідачу коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом у межах визначеного сторонами строку кредитування. 
Щодо стягнення з відповідача відсотків, нарахованих за межами 30 дня кредитування, що визначеного договором, позивач посилався на факт пролонгації договору, що на його думку відбувся. Проте, не повернення кредиту у визначений договором строк, в даному випадку після спливу 30 денного строку кредитування свідчить не про продовження строку договору, як це зазначено в п. 2.2.1 Договору, а про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань. Нарахування та стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду.
Отже, позивачем безпідставно нараховано заборгованість за процентами за договором № 3991847 від 28.09.2021 в розмірі 80460,0 грн оскільки розмір відсотків відповідно до умов наданої копії договору становить 3960,0 грн за період з 28.09.2021 до 28.10.2021, виходячи з умов договору (15000,0 грн* 0,88 %*30 днів). Також, з огляду на умови договору № 101242170 відсутні підстави для нарахування процентів з 30.10.2021, тобто за межами строку кредитування, а їх нарахування позивачем є неправомірним.   Вважають, що не підлягає задоволенню і вимога щодо нарахованих процентів за договором № 101242170 в розмірі 39224,0 грн, оскільки розмір відсотків відповідно до умов наданої копії договору становить 24,0 грн за період з 29.09.2021 до 30.10.2021, виходячи з умов договору (8000, грн..*0,01 %*30 днів).
Безпідставна і вимога про стягнення за договором № 3991847 комісії в розмірі 1155,0 грн..
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт ( наданих послуг), часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значення справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Однак, з огляду на складність справи, ціну позову, заявлена до стягнення з відповідача на користь товариства сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25000,0 грн не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності. Водночас, позивачем не долучено ордер чи інший документ, який підтверджує повноваження адвоката, який надав правову допомогу. Відповідно до п. 2.8 договору про надання правової допомоги № 07/2024 від 01.07.2024, надання правової допомоги клієнту здійснюється партнерами, адвокатами, співробітниками адвокатського об`єднання. Тобто, у суду відсутні достеменні відомості про те, що витрати, які просить стягнути позивач із відповідача, пов`язані саме із правничою допомогою адвоката, а отже у задоволенні цієї вимоги необхідно відмовити.
В той же час, відповідач у зв`язку з розглядом справи очікує понести витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 12000,0 грн. на виконання умов п. 2 додатку № 1 до договору про надання професійної правничої допомоги № б/н/25 від 23.05.2025, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Калінін і Партнери». Просив відмовити в позові та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 12000,0 грн.
Дослідивши докази, з`ясувавши позиції сторін по справі, суд дійшов наступного. 
В силу ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
Судом встановлено, що 29.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 на підставі заяви анкети № 101242170 на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики, що акцептована останнім шляхом підписання електронним підписом ОСОБА_1 , вчиненого одноразовим ідентифікатором, укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах споживчого кредиту. Відповідно до умов договору сума кредиту становила 8000,0 грн строком на 30 днів, до 29.10.2021. Проценти за користування кредитом становлять 24,0 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Базова процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитні кошти надавались відповідачу шляхом переказу на картковий рахунок. Комісія за надання кредиту 0,00 грн, яка нараховується за ставкою 0,00 % від суми кредиту одноразово (а. с. 31-37).
Відповідно до умов договору ОСОБА_1 сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах зазначених в п 1.5.1.-1.5.2 Договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. 
Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовам акцій, програми лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п. 1.6. Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процента ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не с підвищеною. 
Відповідно до п. 2.3.1.1., 2.3.1.2. перебдачені умови пролонгації договору. 
Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору.
У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
Факт перерахування коштів відповідачу підтверджується квитанцією за сплату № 1778124771 від 29.09.2021, яка знаходиться в матеріалах справи (а. с.45 зворотна сторона).
Відповідно до довідлки про ідентифікацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 уклав договір № 101242170 від 29.01.2021 ідентифікований ТОВ «МІЛОАН». Одноразовий ідентифікатор Z17362, відправлений 29.09.2021 на номер телефону НОМЕР_2 (а. с. 45). У зв`язку із чим, суд бере до уваги копію кредитного договору № 101242170, як належний доказ укладання Договору між сторонами 29.01.2021.
17.01.2022 укладено договір № 17-01/2022-54, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитним договором до відповідача, в тому числі за договором № 101242170.
10.01.2023 укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитним договором до відповідача, в тому числі за договором № 101242170. Тобто ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 101242170.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 17-01/2022-54 від 17.01.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 32024,0 грн, з яких: 8000,0 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 24024,0 грн - сума заборгованості за відсотками (а. с. 62).
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «Коллект Центр» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 47224,0 грн, з яких: 8000,0 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 39224,0 грн - сума заборгованості за відсотками (а. с. 14).
Крім цього судом встановлено, що 28.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 на підставі заяви анкети № 3991847 на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики, що акцептована останнім, шляхом підписання електронним підписом ОСОБА_1 , вчиненого одноразовим ідентифікатором, укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах споживчого кредиту. Відповідно до умов договору сума кредиту становила 15000,0 грн строком на 30 днів, до 28.10.2021. Проценти за користування кредитом становлять 3960,0 грн, які нараховуються за ставкою 0,88 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Базова процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитні кошти надавались відповідачу шляхом переказу на картковий рахунок. Комісія за надання кредиту 1155,0 грн, яка нараховується за ставкою 7,70 % від суми кредиту одноразово (а. с. 24-30). Факт перерахування коштів відповідачу підтверджується квитанцією за сплату № 1776926979 від 28.09.2021, яка знаходиться в матеріалах справи (а. с.38 зворотна сторона).
Паспортом споживчого кредиту підтверджено основні умови кредитування (а. с 29).
В пунктах 6.1, 6.2 кредитного договору зазначено, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням на мобільний номер телефону позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення. Електронне повідомлення може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток, тощо. Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. 
Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 уклав договір № 3991847 від 28.01.2021 ідентифікований ТОВ «МІЛОАН». Одноразовий ідентифікатор U13099, відправлений 28.09.2021 на номер телефону НОМЕР_2 (а. с. 38). У зв`язку із чим, суд бере до уваги копію кредитного договору № 3991847, як належний доказ укладений між сторонами 28.01.2021.
13.01.2022 укладено договір № 13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитним договором до відповідача, в тому числі за договором № 3991847.
10.03.2023 укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитним договором до відповідача, в тому числі за договором № 3991847. Тобто ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 3991847.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 13-01/2022-79 від 13.01.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 65115,0 грн, з яких: 15000,0 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 48960,0 грн - сума заборгованості за відсотками, 1155,0 грн-сума заборгованості по комісії (а. с. 61).
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 10-03/2023 від 10.03.2023 ТОВ «Коллект Центр» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 96615,0 грн, з яких: 15000,0 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 80460,0 грн - сума заборгованості за відсотками, 1155,0 грн-сума заборгованості по комісії (а. с. 13).
В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним (постанова Верховного Суду від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15)
Таким чином, якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
У відповідності до ст. ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеними кредитними договорами не виконав, у передбачений у договорі строк кошти не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 8 000,00 грн. та 15 000,00 грн.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками суд зазначає наступне
Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року зазначає про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у вищезгаданій постанові, вказала, що поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.
Так, відповідно до ч.1ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).
Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.
Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно з умовами кредитного договору № 3991847 від 28.09.2021 року, кредит надавався строком на 30 днів - з 28.09.2021 року по 28.10.2021 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, загальна сума заборгованості за цим договором становить 96 615,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 15 000,00 грн; заборгованість за відсотками - 80 460,00 грн; заборгованість за комісією - 1 155,00 грн.
За умовами іншого кредитного договору № 101242170 від 29.09.2021 року, кредит також надавався строком на 30 днів - з 29.09.2021 року по 29.10.2021 року. Із розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за цим договором становить 47 224,00 грн, що складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8 000,00 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 39 224,00 грн.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення ОСОБА_1 кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними у межах визначених сторонами строків кредитування.
Обґрунтовуючи вимоги про стягнення з відповідача відсотків, нарахованих після спливу передбаченого договорами 30-денного строку кредитування, позивач посилався на факт пролонгації договорів. Проте неповернення кредиту у визначений строк свідчить про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, а не про продовження дії договорів.
З огляду на це, після закінчення встановлених договорами строків кредитування (після 28.10.2021 року за договором № 3991847 та після 29.10.2021 року за договором № 101242170) у позивача відсутні правові підстави для подальшого нарахування відсотків, а здійснене ним нарахування є неправомірним.
Таким чином, позивач безпідставно нарахував заборгованість за відсотками: за договором № 3991847 від 28.09.2021 року в розмірі 80 460,00 грн, оскільки належний до сплати розмір відсотків у межах строку кредитування (з 28.09.2021 по 28.10.2021) становить 3 960,00 грн, виходячи з розрахунку: 15 000,00 грн ? 0,88 % ? 30 днів; за договором № 101242170 від 29.09.2021 року в розмірі 39 224,00 грн, оскільки належний до сплати розмір відсотків у межах строку кредитування (з 29.09.2021 по 29.10.2021) становить 24,00 грн, виходячи з розрахунку: 8 000,00 грн ? 0,01 % ? 30 днів.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованості в сумі 28 139,00 грн.,а саме: заборгованості за кредитним договором № 101242170 від 29.09.2021 в розмірі 8 024,00 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8 000,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 24,00 грн.; за кредитним договором № 3991847 від 28.09.2021 в розмірі 20 115,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15 000,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 3 960,00 грн., заборгованості за комісією в розмірі 1 155,00 грн.
Вимоги позивача в цій частині є доведеними, а тому підлягають задоволенню.
Щодо стягнення комісії за договором № 3991847 від 28.09.2021, суд виходить з наступних міркувань.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; - комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; - інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право позивача (як кредитодавця) на встановлення комісії за надання кредиту та за обслуговування кредитної заборгованості за Договором про надання кредиту.
Комісія за надання кредиту та за обслуговування кредитної заборгованості відображена в п. 1.5.1. договору № 3991847 від 28.09.2021 що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 щодо включення комісії «за надання кредиту до загальних витрат за договором про надання кредиту.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
З врахуванням вищезазначеного, суд вважає, що стягнення комісії в розмірі 1 155,00 грн. підлягає задоволенню.
Що стосується витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Згідно з частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Вказані витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження витрат на професійну (правничу) допомогу позивачем надано суду договір про надання правової (правничої) допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року, укладений з АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», витяг акту № 9 від 30.04.2025, заявку на надання юридичної допомоги № 347 від 01.04.2025, Прайс-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС». Відповідно до вказаних документів загальна сума витрат на надання професійної (правничої) допомоги склала 25 000,00 грн. (а.с.25-29).
Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд вважає, що вони мають необґрунтовану завищену вартість. Також, судом встановлена не співмірність заявленого розміру витрат на професійну (правничу) допомогу складності справи та фактично виконаним адвокатом обсягом робіт (наданих послуг).
Слід зауважити, що дана категорія справ про стягнення заборгованості за кредитним договором є поширеною та сталою у судовій практиці, не потребує поглиблених знань та глибокого аналізу норм чинного законодавства.
Обсяг доказів поданих в обґрунтування заявлених вимог не значний, у зв`язку з чим суд вважає що позивачем не доведено співмірність оплати послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги в даному випадку.
Виходячи із встановленої реальності участі адвоката та її необхідності, а також з урахуванням очевидної не співмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу, та беручи до уваги п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, а також заперечення відповідача щодо зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 4 890,00 грн. Зазначена сума є пропорційною, обґрунтованою та неминучою для позивача, який був змушений звернутися за професійною правничою допомогою. Оскільки позовні вимоги задоволено частково - на 19,56 %, суд здійснює пропорційний розподіл витрат, у зв`язку з чим стягненню з відповідача підлягає сума у розмірі 4 890,00 грн. замість заявлених 25 000,00 грн.
Представник відповідача у відзиві на позовну заяву заявив клопотання про стягнення з позивача на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правову допомогу у розмірі 12 000,00 грн.
На підтвердження витрат на професійну (правничу) допомогу представником відповідача надано суду договір про надання правової (правничої) допомоги від 23.05.2025, укладений між ОСОБА_1 та АБ «Калінін і Партнери» , рекомендовані ставки адвокатського гонорару від 17.07.2018, акт виконаних робіт від 17.07.2025 (а.с.119-125).
На підставі викладеного, суд вважає за можливе задовольнити вказане клопотання та, враховуючи відсоток задоволених вимог відповідача (80,44 %), стягнути з ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 652,80 грн.
Як вбачається з платіжної інструкції від 13.05.2025 позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2 422,40 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Керуючись ст. ст. 509, 526, 536, 554, 610, 1050, 1054 ЦК України, ст. 12 ЦПК України, керуючись ст. 206, 258, 259, 264, 265, 268, 279, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в :

Позов задольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) суму заборгованості за кредитними договорами розмірі 28139,00 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) витрати, пов`язані з отриманням правничої допомоги в розмірі 4890,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 473,81 грн.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , витрати, пов`язані з отриманням правничої допомоги в розмірі 9652,80 грн. 
Копію рішення направити сторонам.
Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

  Суддя	Наталя ОСТРОВСЬКА