КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
справа №133/3496/24
18.06.26 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Пєтухової Н.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОЛВЕНТІС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач ТОВ «ФК «Пінг-Понг» (після зміни назви - ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС») звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 24990,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору відступлення права вимоги товариство набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором
№ 100476743, укладеним 27.03.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , в сумі 5100,00 грн. Взяті на себе зобов`язання відповідачем не виконано в повному обсязі, а тому має заборгованість за кредитним договором в сумі 24990,00 грн., з яких: 5100,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 19890,00 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Саме цю суму позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати.
Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою суду Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін; відповідачеві надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
18.06.2026 ухвалою суду змінено найменування позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» (код ЄДРПОУ - 43657029) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» (код ЄДРПОУ - 43657029).
Представник позивача одночасно з подачею позову клопотав про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач, який з урахуванням п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом, оскільки до суду повернувся конверт з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку, відзив у встановлений строк суду не надав.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 27.03.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 100476743 в електронній формі шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер кредитора. 
Згідно з п. 1.1. Договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.
Відповідно до п. 1.2. Договору загальний розмір кредиту становить 5100,00 грн.
Згідно з п. 1.3.-1.4. Договору кредит надається строком на 30 днів з 27.03.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 26.04.2021.
Пунктом 1.5.1. Договору передбачено, що комісія за надання кредиту: 0,00 грн.
Згідно з п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 4590,00 грн., які нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Відповідно до п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок
(п. 2.1. Договору).
Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно з ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон №675-VIII) електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ст. 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч.ч. 3, 6 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Як встановлено з матеріалів справи, відповідач відповідним чином зареєструвався на інтернет-сторінці позивача, де заповнив заявку на отримання грошових коштів, тобто прийняв пропозицію та електронний договір був укладений.
Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору відповідно до ст. 638 ЦК України.
08.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір відступлення прав вимоги №04Т, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 100476743 від 27.03.2021, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем.
Відповідно до Витягу з додатку до Договору №04Т від 08.07.2021 (реєстр боржників) ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі
24990,00 грн., з яких: 5100,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 19890,00 грн. - заборгованість за відсотками.
24.01.2022 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ "ФК "Пінг-Понг"" укладено Договір факторингу № 1/15, відповідно до умов якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» відступило, а ТОВ "ФК "Пінг-Понг"" набуло право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 100476743 від 27.03.2021, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем.
Відповідно до витягу з додатку до Договору факторингу №1/15 від 24.01.2022 ТОВ "ФК "Пінг-Понг"" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 24990,00 грн., з яких: 5100,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 19890,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом п. 11 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг є фінансовою послугою.
Частиною 3 ст. 1079 ЦК України визначено, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
ТОВ "ФК "Пінг-Понг"", відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 7 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», внесено до Державного реєстру фінансових установ.
Таким чином, відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ "ФК "Пінг-Понг""" (нова назва ТОВ "ФК "СОЛВЕНТІС"") набуло статусу нового кредитора за договором споживчого кредиту № 100476743 від 27.03.2021, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 .
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
Згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення за договором первісного кредитора ТОВ "МІЛОАН", відповідачем погашення заборгованості не здійснювалось. 
Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що позичальник взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму позики) та нараховані проценти за користування позикою у повному обсязі не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість за договором споживчого кредиту № 100476743 від 27.03.2021, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 5100,00 грн.; заборгованості за процентами за користування позикою в межах строку кредитування за період з 27.03.2021 по 26.04.2021 в сумі 4590,00 (5100,00х3,00*30/100). Всього сума заборгованості складає - 9690,00 грн.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відомості щодо продовження строку кредитування відсутні, та не надано відповідних доказів, за умови існування такої обставини.
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору.
Таким чином, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики, відсотків за користування позикою в межах строку кредитування, є доведеною та підлягає задоволенню.
Перевіряючи вимогу позивача в частині стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за договором споживчого кредиту № 100476743 від 27.03.2021 після 26.04.2021 в сумі 15300,00 грн. (заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку), суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Зміст зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц.
Таким чином, позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки.
З огляду на викладене, нарахування позивачем відсотків за кредитним договором від 27.03.2021 № 100476743 після 26.04.2021 є незаконним.
Крім того, відповідно до п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2
ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.
Однак позивачем не надано суду доказів направлення відповідачу відповідної вимоги щодо сплати останнім процентів за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. Така вимога заявлена позивачем фактично в момент звернення до суду з позовом, а тому суд приходить до висновку про відсутність у позивача станом на дату проведення розрахунку, тобто станом на 13.11.2024 права вимоги щодо стягнення з відповідача процентів за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України.
Також позивач не звертався до суду з позовною вимогою про стягнення з відповідача заборгованості на підставі ст. 625 ЦК України в зв`язку з невиконанням умов кредитного договору № 100476743 від 27.03.2021.
Тому, заявлена вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку, за кредитним договором від 27.03.2021 № 100476743 після 26.04.2021 в сумі 15300,00 грн., є безпідставною та задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені товариством судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (38,78%), а саме усумі 939,41 грн (2422,40*38,78%).
Щодо витрат на професійну правничу допомогу необхідно зазначити таке.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У ч. 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Тобто ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат:
1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ФК «Пінг-Понг» (нова назва - ТОВ "ФК "СОЛВЕНТІС") та Адвокатом Білецьким Богданом Михайловичем укладено договір про надання правничої допомоги №43657029 від 07.08.2024. 30.09.2024 між сторонами укладено додаткову угоду до Договору, яким допомнено предмет договору.
Відповідно до Акту №100476743 від 30.09.2024 та Детального опису робіт за Договором про надання правової допомоги, адвокатом надано такі послуги: правовий аналіз спірних правовідносин та надання рекомендацій/консультацій (тривалість 1,5 години) - 2250,00 грн.; складання позовної заяви, тощо (тривалість 3 години) - 3 000 грн.; формування додатків до позовної заяви (тривалість 1,0 година) - 750,00 грн.; загалом 6 000 грн. 
Згідно з платіжною інструкцією №728 від 30.10.2024 ТОВ «ФК «Пінг-Понг» сплачено за надання правової допомоги 6000,00 грн. 
Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, інші судові витрати необхідно також стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати на правничу допомогу слід стягнути з відповідача у розмір 2326,80 грн. (6000*38,78%).
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 512-519, 526, 530, 536, 1050, 1054, 1077, 1079 ЦК України, ст.ст.259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» заборгованість за кредитним договором про споживчий кредит № 100476743 від 27.03.2021 в сумі 9690 (дев`ять тисяч шістсот дев`яносто) грн. 00 коп., яка складається з: тіла кредиту - 5100,00 грн, відсотків за користування - 4590,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» 939 (дев`ятсот тридцять дев`ять) грн. 41 коп. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» понесені ним витрати за надання правничої допомоги у розмірі 2326 (дві тисячі триста двадцять щість) грн.80 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. 

Суддя Наталя ПЄТУХОВА