Справа № 308/11755/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

10 липня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
судді-доповідача – Кожух О.А.,
суддів  – Мацунича М.В., Собослоя Г.Г.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 грудня 2025 року (головуюча суддя Бенца К.К., повне рішення складено 26.12.2025) у справі №308/11755/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Узагальнені доводи позовної заяви

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» звернулося в Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що 27.01.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем – ОСОБА_1 було укладено договір позики №1543863, відповідно до умов якого товариство зобов`язалося надати відповідачу ОСОБА_1 кредит в розмірі 7500,00 грн. строком на 30 днів, із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 1,99 % в день.
Вказує, що договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) n1X4p7J6y7, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу – ІНФОРМАЦІЯ_1 ), у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Зазначає, що електронні підписи сторін зазначені в розділі Реквізити сторін.
У своїх доводах посилається на довідку про ідентифікацію, видану позикодавцем, згідно з якою відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з яким укладено договір №1543863 від 27.01.2021, ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Відповідно до довідки акцепт договору позичальником – підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора. Одноразовий ідентифікатор: n1X4p7J6y7. Час відправки ідентифікатора позичальнику: 27.01.2021 о 17:07:15. Електронна пошта, на яку направлено ідентифікатор: ІНФОРМАЦІЯ_1 
Позивач зазначає, що позикодавець на виконання п.1 Договору позики №1543863 від 27.01.2021, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 7 500 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_2 , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес», що діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку позикодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. Наведене вище підтверджується електронною платіжною інструкцією №846f0413-4255-4a1d 8432-7ff072a77a17 від 27.01.2021, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі.
Вказує, що відповідно до п. 4.2. договору позики №1543863, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.
Враховуючи умови Договору позики №1543863 від 27.01.2021 та здійснені Відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають – 700,00 грн., позивач стверджує, що заборгованість відповідача за договором позики складає 22 471,25 грн., зокрема: 7 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 971,25 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Позивач вказує, що 21.06.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (ідентифікаційний код юридичної особи – 35017877) уклали Договір факторингу № 2106 від 21.06.2021, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб – боржників, в тому числі за договором позики №1543863 від 27.01.2021.
Пізніше, 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» (ідентифікаційний код юридичної особи – 43311346) уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб – боржників, в тому числі за договором позики №1543863 від 27.01.2021
Щодо переходу права вимоги позивач посилається на реєстр прав вимог від 03.04.2023 до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 ТОВ «Фінпром маркет», за яким позивачем набуто права грошової вимоги до відповідача в сумі 22 517,00 грн., з яких: 7 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15 017,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Стверджує, що відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за договором позики та заборгованості за процентами – не виконав ні перед позикодавцем/первісним кредитором, ані перед позивачем/фактором – ТОВ «Фінпром маркет», що набуло право вимоги за договором позики №1543863 на підставі договору факторингу.
Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим у нього по кредитному договору №1543863 від 27.01.2021 перед позивачем виникла заборгованість, яка становить 22 471,25 грн., зокрема: 7 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 971,25 грн. – сума заборгованості за відсотками, позивач просить стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_1 , а також 2422,40 грн. сплаченого судового збору та 3500 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст рішення, що оскаржується

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 грудня 2025 року у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не доведено факту укладення кредитного договору саме 27.01.2021 з відповідачем ОСОБА_1 та отримання ним кредитних коштів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним рішенням, 29.01.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», в інтересах якого діє адвокат Ґедзь О.В., подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 грудня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором 22471,25 грн.
Вказує, що позивачем при оформленні позову було допущено описку в написанні по батькові позичальника замість вірного « ОСОБА_2 » позивач помилково вказав « ОСОБА_3 ».
Зазначає, що для встановлення наявності дійсних правовідносин між сторонами «по батькові» позичальника не є вирішальним, оскільки позивачем зазначено достовірні дані відповідача - прізвище, ім`я, РНКОПП та адреса місця проживання вказані позивачем вірно.
Вказує, що відповідачем у справі є ОСОБА_4 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; серія та номер паспорта НОМЕР_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації АДРЕСА_1 ; засоби зв`язку: ‘ НОМЕР_4 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стверджує, що вказані анкетні дані абсолютно збігаються з персональними даними, зазначеними позивачем у позові, на що суд першої інстанції належної уваги не звернув.
Позивач стверджує, що матеріали справи містять всі необхідні докази, якими підтверджується наявність зобов`язання у відповідача ОСОБА_1 перед товариством. Зокрема апелянт просить суд дослідити:
1) Договір позики №1543863 від 27.01.2021; 
2) Довідку про ідентифікацію ОСОБА_1 ; 
3) Електронну платіжну інструкцію № 846f0413-4255-4a1d-8432-7ff072a77a17 від 27.01.2021, видану ТОВ «ФІНЕКСПРЕС» (фінансова компанія, яка діє на підставі ліцензії, яка видана Національним банком України на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку платіжний інструмент/платіжна система) [документ виданий платіжною системою]; 
4) Довідку №КД-000036931/ТНПП від 15.07.2025, видану платіжною системою/ ТОВ «ФІНЕКСПРЕС», що підтверджує перерахування коштів за платіжною інструкцією /квитанцією № 846f0413-4255-4a1d-8432-7ff072a77a17 від 27.01.2021 [документ виданий платіжною системою]; 
5) Лист №15/07/25–29 від 15.07.2025, виданий Позикодавцем/ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», що підтверджує видачу/перерахування на банківську карту Відповідача/Клієнта онлайн-позики на підставі платіжної інструкції № 846f0413-4255-4a1d-8432-7ff072a77a17 від 27.01.2021 [документ виданий Позикодавцем].
ТОВ «Фінпром Маркет» просить рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.12.2025 скасувати, позовні вимоги товариства задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Фінпром маркет» (код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження юридичної особи: 8200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204, банківські реквізити: НОМЕР_5 відкритий в ПУМБ, код банку – 334851) суму заборгованості за Договором позики №1543863 в розмірі 22 471,25 грн., з яких: - 7 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; - 14 971,25 грн. – сума заборгованості за відсотками. Вирішити питання, щодо розподілу судових витрат.

Порядок та межі розгляду судом апеляційної скарги

Ухвалу про відкриття апеляційного провадження було надіслано відповідачу на поштову та на електрону адреси. Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано, проте його відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (частина 3 статті 360 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки ціна позову у даній справі менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і справа не належить до тих справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення. 

Фактичні обставини справи та застосовані норми права

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 27.01.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_6 ) було укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1543863, відповідно до умов якого товариство зобов`язалося надати відповідачу позику у розмірі 7500,00 грн (шляхом їх перерахування на банківський рахунок), а позичальник після спливу 30 днів повернути позику та сплатити 1,99% процентів в день за її користування (а.с.11, 23)
Згідно з п. 2 Договору позики сума позики складає 7500,00 грн., строк позики - 30 днів, тип процентної ставки - фіксована, процентна ставка за користування коштами становить 1,99% в день, дата повернення позики – 26.02.2021. Загальна вартість позики складає 9277,50 грн.
Вказаний договір був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора n1X4p7J6y7, що підтверджується умовами договору, реквізитами та підписами сторін.
Згідно з п.1 Договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі – «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Згідно з п.3 договору позики проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики.
Згідно з п.4 договору позики підписанням цього договору позичальник підтверджує, що: позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі “Правила“), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі. 
Позичальник надав дозвіл позикодавцю на збір, обробку, зберігання та поширення його персональних даних з метою оцінки його кредитоспроможності, забезпечення виконання сторонами зобов`язань за цим Договором, інформування про кредитоспроможність та добросовісність, а також на передачу в будь-який момент будь-яких персональних даних позичальника та інформації про укладення і виконання цього договору в будь-якій формі будь-яким третім особам з метою захисту прав та інтересів позикодавця та повного виконання зобов`язань за цим договором, а також на відступлення права вимоги за договором? при цьому без особистого повідомлення позичальника про таку обробку, передачу чи відступлення. Позичальник надав позикодавцю (та його довіреним особам) дозвіл телефонувати та направляти йому інформаційні повідомлення, претензії, вимоги про сплату, та використовувати для цього будь-які доступні канали зв`язку з позичальником, включаючи телефон, акаунти, соцмережі, електронну пошту, і т.п.
Згідно з п.5 договору позики цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Вказаний Договір був підписаний електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором n1X4p7J6y7, що підтверджується умовами договору, реквізитами та підписами сторін.
Згідно з довідкою про ідентифікацію, наданою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з яким укладено договір №1543863 від 27.01.2021, ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): Одноразовий ідентифікатор – n1X4p7J6y7; Дата відправки ідентифікатора позичальнику – 27.01.2021 17:07:15; Номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор - lackoserij@gmail.com (а.с.12).
З платіжної інструкції №846f0413-4255-4a1d-8432-7ff072a77a17 вбачається, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 27.01.2021 перерахувало на картку № НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 7500 грн (а.с.20).
Згідно з довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» №КД-000036931/ТНПП від 15.07.2025, ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» підтвердила прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою API-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код за ЄДРПОУ 39861924) відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: 1) Дата 27.01.2021 року; 2) Номер платежу 846f0413-4255-4a1d-8432-7ff072a77a17; 3) Сума 7500.00 грн.; 4) Отримувач Лацко Сергій - ЕПЗ номер НОМЕР_2 (а.с.34).
Згідно з відповіддю АТ «Універсал Банк» на запит суду першої інстанції, платіжна картка № НОМЕР_7 була емітована на ім`я ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) (а.с.63). До вказаної довідки товариством додано виписку по рухам коштів за вказаним картковим рахунком за період з 27.01.2021 по 30.01.2021, згідно з відомостями якого вбачається, що на картковий рахунок, який належить ОСОБА_1 , 27.01.2021 о 17:06 було перераховано кошти від FinEx*Credit в розмірі 7500 грн (а.с.66 зворот).
21.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу №2106, у відповідності до якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.36-42).
Згідно з витягом з реєстру прав вимог №1 від 21.06.2021, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до  ОСОБА_1  в сумі 22517,00 грн. (а.с.43-44)
03.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» було укладено Договір факторингу №030423-ФК, у відповідності до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило на користь ТОВ «Фінпром маркет» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінпром маркет» прийняло належні ТОВ «Фінансова компанія управління активами» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.46-53).
Згідно з витягом з реєстру заборгованості, що є додатком №1 до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023, ТОВ «Фінпром маркет» набуло права грошової вимоги до позичальника ОСОБА_5 ( ІПН НОМЕР_1 ) в сумі 22517,00 грн., з яких 7500 грн – тіло кредиту та 15017 грн - заборгованість за відсотками (а.с.54-55).
Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики №1543863 від 27.01.2021 ТОВ «Фінпром маркет» нарахувало боржнику ОСОБА_1 заборгованість за період з 27.01.2021 по 13.08.2025, загальний залишок за наданою позикою становить 22 471,25 грн., яка складається із: 7500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 14 971,25 грн. (а.с.13-18). При цьому, нарахування відсотків здійснювалось з 27.01.2021 по 12.05.2021 (а.с.16).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
У частині першій статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Згідно з ч.3 ст.6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами.
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Враховуючи положення частини першої ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Відмовляючи у позові суд першої інстанції зазначив про недоведеність укладення договору та виникнення зобов`язань у позичальника ОСОБА_1 . 
З вказаним твердженням суд апеляційної інстанції не може погодитись з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 27.01.2021 в електронній формі було укладено договір позики № 1543863 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_6 ).
В цей день на виконання умов договору ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» на вимогу ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало на картку № НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 7500 грн (а.с.20).
Довідкою АТ «УніверсалБанк» підтверджено, що банківська картка № НОМЕР_7 емітована на ім`я ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) (а.с.63).
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. До персональних даних можна віднести будь-які відомості, за якими ідентифікується або може бути ідентифікована фізична особа. Зокрема, прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер платника податків, адреса, телефони, паспортні дані, національність, освіта, сімейний стан, релігійні та світоглядні переконання, стан здоров`я, матеріальний стан, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо.
Згідно з наявними у справі доказами можливо встановити, що договірні зобов`язання щодо кредиту виникли між позикодавцем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та наступними кредиторами, зокрема і ТОВ «Фінпроммаркет», яке набуло право вимоги за договором факторингу – з однієї сторони, та позичальником – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з іншої сторони, оскільки саме цій особі було перераховано кредитні кошти, якими останній користувався, та від позики у встановленому порядку не відмовлявся, отже прийняв умови договору. Оскільки договір було укладено в електронній формі, відтак дані позичальника були внесені самим позичальником: дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_6 , адреса проживання – АДРЕСА_2 . 
Таким чином підтверджується пояснення апелянта про допущену описку в змісті позовної заяви в написанні по-батькові позичальника, а відповідачем у справі є ОСОБА_1 .
Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Крім того, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Договір позики від 27.01.2021 підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Таким чином сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов: строку кредитування, суми кредиту та відсотків за користування кредитом.
Матеріалами справи доведено, що відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за укладеними договорами, внаслідок чого за ним наявна заборгованість.
В той же час, досліджуючи матеріали справи, колегією суддів встановлено невідповідність заявленої позивачем до стягнення заборгованості погодженим сторонами умовам кредитування.
За даним договором позики позивач надав позичальнику (відповідачу) кредитні кошти в розмірі 7500 грн, строком на 30 днів з фіксованою відсотковою ставкою 1.99 % в день. Датою повернення позики визначено 26.02.2021.
Згідно з пунктом 3 договору визначено, що проценти за договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення на залишок позики.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №1543863 від 27.01.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» здійснювалось нарахування відсотків за ставкою 1,99% вдень (149,25 грн.), що узгоджується із визначеною ставкою в договорі, який підписано позичальником.
Разом з тим, з розрахунку заборгованості, судом встановлено, що нарахування відсотків здійснювалось за період з 27.01.2021 по 12.05.2021 - тобто і поза строком кредитування (після дати повернення 26.02.2021).
У позовній заяві товариство посилається на п.4.2 договору позики №1543863, згідно з яким вважається, що позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, а також те, що позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі. 
До позовної заяви позивачем подано копію правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», затверджену рішенням від 14.08.2020.
Водночас додані до позову Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в редакції від 14.08.2020 не містять підпису відповідача (у тому числі електронного). Жодних доказів на підтвердження того, що саме ці правила розумів відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи договір позики від 27 січня 2021 року, з умовами, які викладені в договорі, позивач суду не надав.
Відтак, ці Правила надання грошових коштів у позику не можуть вважатися складовою частиною укладеного сторонами договору позики. 
Таким чином умови, за яких здійснюється пролонгація договору позики, зокрема на 90 днів (як вказував позивач) сторонами не погоджено, відтак нарахування відсотків поза строком кредитування позичальником здійснено безпідставно.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18, висловила правову позицію, згідно якої право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 12-16гс22, 910/4518/16 зазначено, що регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні.
Інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі N 912/1120/16 (пункт 6.28)).
На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.
Велика Палата Верховного Суду зазначала, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання (пункт 17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі N 758/1303/15-ц). Тому наслідки порушення грошового зобов`язання не можуть залежати від того, з яких підстав виникло грошове зобов`язання: з позадоговірних чи договірних відносин, або з якого саме договору.
Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.
Отже, у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.
Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі N 646/14523/15-ц, від 18.03.2020 у справі N 902/417/18 (пункт 8.35).

З врахуванням наведеного, за договором позики №1543863 від 27.01.2021, відсотки за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 30 днів, тобто строку, на який були надані кредитні кошти, а тому розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за договорами з врахуванням умов щодо розміру денного відсотку за користування коштами становить грн. 4477,50 грн (149,25 грн х 30 днів). Таким чином, з урахуванням наданих кредитних коштів (тіла кредиту) 7500 грн, заборгованість ОСОБА_1 за договором позики № 1543863 становить 11977,50 грн (4477,50 грн відсотків за користування + 7500 грн тіла кредиту).
В даному провадженні відповідачем не доведено виконання умов кредитного договору, або часткове погашення заборгованості за наданими кредитними коштами.
За встановлених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, оскільки відповідач не виконав прийняті на себе відповідно до договору зобов`язання, у зв`язку з чим вимоги позивача є частково обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача суми кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в межах визначеного договором строку кредитування, що було погодженого сторонами договорі.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11.09.2024 у справі №204/7787/21 виснував, що недоведення суми заборгованості не є підставою для відмови у задоволенні позову банку, оскільки заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону. Встановивши факт існування між сторонами не виконаних позичальником кредитних зобов`язань, суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду не має сумніву.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Оцінюючи обставини справи у сукупності, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що на підтвердження вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором позивачем надано суду належні та допустимі докази, якими встановлено наявність у ОСОБА_1 зобов`язання перед позивачем за договором позики. Кредитор виконав свої зобов`язання та перерахував кредитні кошти позичальнику ОСОБА_1 , а останній не повернув кошти та не сплатив відсотки за користування коштами, згідно з умовами, які були сторонами погоджені. 
Разом з тим, колегія суддів вважає, що вимоги позивача щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами поза строком кредитування є безпідставними та не узгоджуються з нормами цивільного законодавства. 
Висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, тому відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, апеляційну скаргу слід задовольнити частково - рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву ТОВ «Фінпром маркет» задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром маркет» суму кредитної заборгованості в розмірі 11 977,50 грн, з якої 7500 грн – тіло кредиту, та 4477,50 грн – відсотки за користування кредитом. 

Висновки щодо розподілу судових витрат

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У позовній заяві ТОВ «Фінпром маркет» просило суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 3500 грн.
На підтвердження вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу позивачем додано до позовної заяви договір №01-11/24 про надання правової допомоги від 01.11.2024, укладений з ТОВ «Фінпром маркет» та адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною (а.с.5658), витяг з акту приймання передачі наданої правничої допомоги №15-11 від 26.06.2025 у справі щодо ОСОБА_1 , згідно з яким вартість наданих послуг становить 3500 грн.(а.с.60). Таким чином позивачем доведено витрати на правничу допомогу в розмірі 3500 грн.
За подання позовної заяви позивачем сплачено 2422,40 грн судового збору, за подання апеляційної скарги позивачем сплачено 3633,60 грн судового збору. Відтак сума витрат позивача на судовий збір складає 6056 грн.
Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення частково (53,3%), а саме стягненню підлягає сума 11977,5 грн (із заявленої позивачем 22471,25 грн), тому, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача ОСОБА_1 на корить позивача ТОВ «Фінпром маркет» слід стягнути 5093,3 гривень у відшкодування понесених судових витрат (3227,85 грн - судовий збір, та 1865,50 грн витрат на професійну правничу допомогу).
Керуючись ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» – задовольнити частково.
Рішення заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 грудня 2025 року – скасувати, та ухвалити нове судове рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» до ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» ( код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження юридичної особи: 8200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204, банківські реквізити: НОМЕР_5 відкритий в ПУМБ, код банку – 334851) суму заборгованості за Договором позики №1543863 від 27.01.2021 у розмірі 11 977,50 грн (одинадцять тисяч дев`ятсот сімдесят сім гривень) 50 коп. кредитної заборгованості, з якої 7500 грн – тіло кредиту, та 4477,50 грн – відсотки за користування кредитом. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» 5093,3 гривень у відшкодування судових витрат, понесених позивачем в суді першої та апеляційної інстанцій, з яких 3227,85 грн – у відшкодування сплаченого судового збору, та 1865,50 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 10 липня 2026 року.

Суддя-доповідач

Судді