РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року | справа № 580/888/26
| м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Паламаря П.Г.,
за участю:
секретаря судового засідання – Трегулова Б.Л.,
представника позивача – Ревенко О.В.,
представників відповідача – Кострова Д.А., Ромашка В.Є., 
розглянувши у порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом приватного підприємства “Славутич-Контакт” до Черкаської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень,
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Ревенко О.В. в інтересах ПП “Славутич-Контакт” (18028, м. Черкаси, вул. М.Залізняка, 138/11) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Черкаської митниці Державної митної служби України (18007, м. Черкаси, вул. Дашковича Остафія, 76) в якому просить:
-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.12.2025 №UА9020002025106;
-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.12.2025 №UА9020002025107.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що приватним підприємством «Славутич-Контакт» упродовж 16.11.2020 – 21.07.2025 здійснювалось ввезення на митну територію України товару - «насіння гарбузове продовольче». У митних деклараціях декларантом визначався код товару 1209 91 80 00 згідно товарної позиції 1209 класифікації УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита за цим кодом дорівнювала – 0%). За перевірений період у митних органів не було зауважень щодо правильності визначення коду товару.
На думку представника позивача, відповідач в акті перевірки помилково здійснив віднесення імпортованого товару – нелущеного насіння гарбуза, до товарної позиції 1212, оскільки пояснення до цієї позиції не відповідають характеристикам ввезеного позивачем товару. Законодавець прямо передбачив у поясненнях до товарної позиції 1212, що вказана позиція не включає насіння гарбуза, винятком є лише лущене насіння гарбуза. Однак, позивач не ввозив на митну територію України лущене насіння гарбуза, навпаки ввезене позивачем насіння має наступні характеристики: - не смажене, не лущене, не подрібнене; - насіння має пробкоподібний зовнішній шар або тверду насіннєву оболонку.
Відповідач в акті перевірки посилається на ДСТУ 2240-93 «Насіння сільськогосподарських культур. Сортові та посівні якості. Технічні умови», проте всупереч вимогам ст. 69 та ст.357 Митного кодексу України відповідач не зробив відповідних експертиз насіння для того, щоб провести дослідження для визначення фізико-хімічних та інших характеристик насіння, необхідних для класифікації за іншим кодом, ніж той, який заявлений позивачем, та порівняння таких характеристик з ДСТУ 2240-93. Відповідачем проведено лише документальну перевірку, без проведення відповідних експертиз та досліджень. Фахівці відповідача, які проводили перевірку не є експертами в галузі сільського господарства, тому не можуть вирішувати яке насіння відноситься для сівби, а яке до харчової/технічної промисловості. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про стандартизацію» національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов`язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами. Отже, застосування відповідачем ДСТУ 2240-93 є необґрунтованим.
Представник позивача зазначив, що законодавчі норми встановлюють, що обов`язок визначення у відношенні товару коду класифікації покладається на декларанта товару, що поставляється на митну територію України, а митний орган має перевірити правильність класифікації товару, поданого до митного оформлення. У разі виявлення під час митного оформлення товару порушення правил класифікації митний орган має самостійно класифікувати такий товар.
Під час митного оформлення гарбузового насіння протягом 2020 – 2025 років митними органами не встановлено порушень в оформлені чи недостовірних відомостей у деклараціях. Своїми відмітками на митних деклараціях митні органи підтверджували правильність внесених даних, завершували процедуру митного оформлення. Жодних рішень про зміну коду товару митними органами не виносилось. Такі дії відповідача порушують принцип правової визначеності, а також принципи належного урядування, який полягає у тому, що державні органи не можуть отримувати вигоду від власних помилок або непослідовності.
Представники відповідача позов не визнали, просили у його задоволенні відмовити повністю, надали до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначили, що обов`язковою умовою для класифікації товарів «гарбузове насіння» в межах товарної позиції 1209 згідно з УКТ ЗЕД призначення цих товарів, а саме використання для сівби. Пояснення до товарної позиції 1209 згідно з УКТ ЗЕД, передбачають також класифікацію в межах цієї товарної позиції насіння гарбуза, використовуване для сівби, навіть якщо воно вже втратило здатність до проростання.
Представники відповідача зазначили, що виробниками (експортерами) товарів «насіння гарбузове продовольче» митне оформлення яких було здійснено ПП «Славутич-Контакт» за МД, що підлягали перевірці, оскільки їх першочергове призначення, як посівного матеріалу, не було встановлене виробником. Згідно задекларованих та документально підтверджених властивостей імпортованого гарбузового насіння воно не може бути класифікованим в межах товарної позиції 1207 згідно з УКТЗЕД, оскільки не призначене для виробництва олії, та не може бути класифікованим в межах товарної позиції 1209 згідно з УКТЗЕД, оскільки не було призначено для сівби, не може вважатись таким, що втратило здатність до проростання.
Представники відповідача вважають, що імпортоване насіння гарбуза призначено для використання в харчовій промисловості, тому єдиним можливим є класифікація даного товару в межах товарної позиції 1212 згідно з УКТЗЕД.
Представники відповідача заперечили процедурні порушення під час проведення перевірки та зазначили, що незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися митними органами, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи. Контролюючий орган має право за результатами проведення документальної перевірки та встановлення порушень митного та/або податкового законодавства визначити суми податкових та грошових зобов`язань платника податків, відповідно до положень статті 123 Податкового кодексу України, має право визначити розмір штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), що застосовуються до платника податків, а відповідно до положень статей 289, 293 Митного кодексу України відповідний платник податків зобов`язаний сплати визначені суми грошових зобов`язань за результатами проведення документальної перевірки. Таким чином відповідач вважає, що рішення митного органу є правомірними та відповідають вимогам законодавства.
У додаткових поясненнях представник позивача звернув увагу, що під час проведення перевірки митний орган не ухвалював рішень про класифікацію товарів. Також представник позивача надав висновок експертів Сумського відділення Національного наукового центру “Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса” від 12.05.2026 № 474/487, яким на думку представника підтверджується, що ввезений позивачем товар відповідає характеристикам товарної позиції Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) 1209 та товарної підкатегорії 1209 91 80 00, тому підтверджує позицію позивача та є додатковим доказом для задоволення позовних вимог.
Представник позивача просив врахувати, що за законодавством ЄС, в частині, що стосується розмежування товару - насіння гарбузове, між товарними позиціями 1207, 1209, 1212 Гармонізованої системи Всесвітньої митної організації, габузове насіння буде віднесене до товарної позиції 1209 Об`єднаної номенклатури, якщо воно ще могло прорости на момент імпорту, незалежно від того, чи використовується воно фактично для вилучення харчових або промислових олій та жирів, для сівби чи вживання в їжу, або до товарної позиції 1212 Об`єднаної номенклатури, якщо воно вже не могло прорости. Наведена позиція викладена в рішенні суду ЄС, який ухвалював рішення від 23.04.2015 у справі № С-635/13 за законодавством ЄС.
Представник позивача наголосив на тому, що тривалий час Державна митна служба України класифікувала аналогічний товар за кодом товарної позиції 1209, зокрема в рішеннях щодо класифікації товару КТ-902-0346-2011, КТ-902-0345-2011, КТ-902-0344-2011, КТб-500-0040-11, КТб-500-0038-11. Упродовж всього часу діяльності позивача до вересня 2025 року митниця класифікувала товар позивача за кодом 1209 УКТ ЗЕД. За цим самим кодом позивач здійснював експорт гарбузового насіння без зауважень з боку митних органів. Відповідач під час проведення перевірки керувався листом Держмитслужби від 02.09.2025 №15/15-04-02/7/5163, яким надано митницям роз`яснення щодо застосування кодів УКТ ЗЕД на товар - насіння гарбузове. Однак цей лист носить лише рекомендаційний характер та не може застосовуватись напряму, без змін до законодавства. Отже, зміна позиції митних органів щодо класифікації товару без відповідних змін у законодавстві є протиправною та необґрунтованою, що порушує принципи належного урядування.
Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.
Черкаською митницею, на підставі пункту 1 частини другої статті 351 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI (зі змінами) (далі - Митний кодекс України), проведено документальну невиїзну перевірку згідно наказу Черкаської митниці від 21.10.2025 № 188 «Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання платником податків - приватним підприємством «Славутич-Контакт» (код ЄДРПОУ 30476563) вимог законодавства України з питань митної справи», стосовно правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митних оформленнях товарів «насіння гарбузове продовольче» за період з 16.11.2020 по 21.07.2025. 
За результатами документальної невиїзної перевірки складено акт від 28.11.2025 №36/25/7.27-19-02/30476563 «Про результати документальної невиїзної перевірки платника податків - приватного підприємства «Славутич-Контакт» (код ЄДРПОУ 30476563) в частині дотримання вимог законодавства України з питань митної справи стосовно правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів «насіння гарбузове продовольче», митне оформлення яких здійснено у період з 16.11.2020 по 21.07.2025».
Згідно з висновками акту перевірки, позивачем допущено порушення:
1) за МД, митне оформлення яких здійснено в період з 16.11.2020 по 31.12.2022: Закону України «Про митний тариф України» від 04 червня 2020 року № 674- ІХ в частині застосування Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД 1 та 6, та ставок ввізного мита за відповідними товарними підкатегоріями; пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755- VI в частині визначення бази оподаткування податком на додану вартість товарів, що ввозяться на митну територію України; 
2) за МД, митне оформлення яких здійснено в період з 01.01.2023 по 21.07.2025: Закону України «Про митний тариф України» від 19 жовтня 2022 року № 2697-ІХ в частині застосування Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД 1 та 6, та ставок ввізного мита за відповідними товарними підкатегоріями; - пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755- VI в частині визначення бази оподаткування податком на додану вартість товарів, що ввозяться на митну територію України (крім МД від 10.09.2024 № UA902060/2024/602182). 
За даними акту перевірки, в результаті допущених порушень занижено податкове зобов`язання по сплаті митних платежів на загальну суму 28 112 358,86 грн, в тому числі по сплаті ввізного мита на суму 23 426 965,71 грн та по сплаті податку на додану вартість на суму 4 685 393,15 грн.
На підставі акту перевірки Черкаською митницею прийнято податкові повідомлення-рішення:
- від 30.12.2025 № UA9020002025106, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання - 23 426 965,71 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 1 737 666,94 грн.;
- від 30.12.2025 № UA9020002025107, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання - 4 685 393,15 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 468 539,36 грн.
Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що Митний кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України (далі – МК України) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно статті 67 МК України, Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. 
В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. 
Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. 
Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).
Відповідно до положень частин 1-5 статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД).
Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.
На вимогу посадової особи митного органу декларант зобов`язаний надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.
У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.
Для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант має право оскаржити це рішення відповідно до глави 4 цього Кодексу (ч. 7 ст. 69 Митного кодексу України).
Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер (ч. 8ст. 69 Митного кодексу України).
Із наведених положень слідує, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює декларант, а митний орган здійснює контроль за такою класифікацією. При цьому, митний орган може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта.
Класифікація товарів згідно з УКТ ЗЕД під час проведення документальної перевірки здійснювалась відповідно до положень: 
- Закону України «Про митний тариф України» від 04 червня 2020 року №674- ІХ (чинний в період з 02.07.2020 по 01.01.2023); 
- наказу Державної митної служби України від 14.07.2020 № 256 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності» (чинний в період з 14.07.2020 по 01.01.2023); 
- Закону України «Про митний тариф України» від 19 жовтня 2022 року №2697-IX (чинний з 01.01.2023 по день написання акту перевірки); 
- наказу Державної митної служби України від 14.12.2022 № 543 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності» (чинний з 01.01.2023 по день написання акту перевірки). 
Норми Закону України «Про митний тариф», зокрема, містять Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД (далі – ОПІ), назви розділів, груп, підгруп, позицій, підпозицій, категорій, підкатегорій, а також пояснення до відповідних підрозділів та груп. 
Зі змісту Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД версій 2017 та 2022 років вбачається, що вони містять однакові положення, тому далі в тексті судового рішення посилання на ОПІ будуть здійснюватися без посилання на відповідні накази Державної митної служби України. 
Також зі змісту приміток до групи 12 УКТ ЗЕД, пояснень товарних позицій 1207, 1209, 1212 та додаткових пояснень до товарних категорій 1207 99 96, 1209 91 80, 1212 99 95 в частині, що стосується підходів до класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів «насіння гарбузове» в межах цих товарних угрупувань в період з 16.11.2020 по 21.07.2025 встановлено, що вони містять однакові положення, тому далі в тексті судового рішення посилання на пояснення та примітки будуть здійснюватися без посилання на відповідну редакцію норм. 
Відповідно до правила 1 ОПІ, назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп. 
Враховуючи правило 1 ОПІ, класифікація товарів «насіння гарбузове», залежності від їх призначення, здійснюється в межах товарних позицій групи 12 УКТ ЗЕД «Насіння і плоди олійних рослин; інше насіння, плоди та зерна; технічні або лікарські рослини; солома і фураж», а саме: 
- товарна позиція 1207 «Насіння та плоди інших олійних культур, подрібнені або неподрібнені» для насіння, в тому числі, гарбузового, що використовується для екстракції харчових та технічних жирів і олій;
- товарна позиція 1209 «Насіння, плоди та спори для сівби» для насіння гарбуза, що використовується для сівби; 
- товарна позиція 1212 «Плоди ріжкового дерева, морські та інші водорості, буряк цукровий та цукрова тростина, свіжі, охолоджені, морожені або сушені, подрібнені або неподрібнені; кісточки, ядра плодів та інші продукти рослинного походження (включаючи несмажені корені цикорію виду Cichorium intybus sativum), які використовуються в основному для харчових цілей, в іншому місці не зазначені». 
ПП «Славутич-Контакт» за період з 16.11.2020 по 21.07.2025 здійснював декларування товарів «насіння гарбузове продовольче» у товарній підкатегорії 1209 91 80 00 згідно з УКТ ЗЕД «Насіння, плоди та спори для сівби: інше: - - насіння овочевих рослин: - - - інше (ставка ввізного мита пільгова/повна - 0%).
Напротивагу зазначеному митний орган вважає, що відповідно до правил 1 та 6 ОПІ, насіння гарбуза, що використовується для харчових цілей, слід класифікувати в товарній позиції 1212 за кодом 1212 99 95 00 згідно з УКТ ЗЕД «Плоди ріжкового дерева, морські та інші водорості, буряк цукровий та цукрова тростина, свіжі, охолоджені, морожені або сушені, подрібнені або неподрібнені; кісточки, ядра плодів та інші продукти рослинного походження (включаючи несмажені корені цикорію виду Cichorium 9 intybus sativum), які використовуються в основному для харчових цілей, в іншому місці не зазначені: - інші: - - інші: - - - інші» (ставка ввізного мита пільгова повна - 15%).
Надаючи оцінку поясненням представників сторін, суд зазначає, що згідно з норами Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, класифікація товарів здійснюється за такими правилами:
1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:
2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;
(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.
3. У разі якщо згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prіma facіe) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:
(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;
(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;
(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.
4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.
5. На додаток до наведеного до зазначених нижче товарів застосовуються такі правила:
(a) футляри для фотоапаратів, музичних інструментів, зброї, креслярського приладдя, прикрас та подібні вироби, які мають спеціальну форму і призначені для зберігання відповідних виробів або набору виробів, придатні для тривалого використання разом з виробами, для яких вони призначені, класифікуються разом з упакованими в них виробами. Це правило не поширюється на тару (упаковку), що становить разом з виробом одне ціле і надає останньому істотно іншої властивості; (b) відповідно до правила 5 (a) тару (упаковку) разом з товарами, які в ній містяться, слід класифікувати разом з цими товарами, якщо вона належить до такого типу тари (упаковки), яка зазвичай використовується для упакування цих товарів. Це положення є необов`язковим, якщо ця тара (упаковка) придатна для повторного використання.
6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatіs mutandіs), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.
Отже, класифікація товару згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності здійснюється відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, положень Приміток до розділів та груп УКТ ЗЕД, що затверджені Законом України “Про Митний тариф України” та з урахування допоміжних матеріалів, затверджених наказами Держмитслужби “Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності”.
Класифікуючи гарбузове насіння в товарній позиції 1212 за кодом 1212 99 95 00 згідно з УКТ ЗЕД митний орган використав правила 1 та 6 ОПІ та виходив з того, що ввезений позивачем товар призначений для харчового споживання, тому не може бути віднесений до товарної позиції 1209. Проте, митний орган не врахував правило 3 (a) ОПІ за яким, у випадку якщо товар можна віднести до двох чи більше товарних позицій, перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис.
Зважаючи на те, що позивач здійснював ввезення насіння гарбуза вкритого оболонкою, посадові особи під час проведення перевірки повинні були з`ясувати чи може воно проростати або використано як харчовий продукт, і як класифікувати товар який має одночасно властивості для проростання та може бути використаний у їжу.
Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов`язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - товари), порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи ВМП, ПМО, митного поста у напрямі класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД) визначено Порядком роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за № 1085/21397 (далі - Порядок № 650).
Пунктом 2 розділу 1 Порядку № 650 визначено, що контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІ Порядку № 650 посадові особи Підрозділу, ПМО здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час виконання митних формальностей. Обсяг митного контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів, визначається на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування відповідно до вимог Кодексу; відомостей про товар та код товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, із врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, відповідно до вимог Кодексу.
У разі якщо посадова особа ПМО не може однозначно перевірити правильність класифікації товарів на підставі задекларованих відомостей, така посадова особа у паперовій або електронній формі надсилає повідомлення декларанту або уповноваженій ним особі про необхідність надання додаткових документів та/або відомостей, які підтверджують задекларований код товару згідно з УКТ ЗЕД. Строк надання додаткових документів та/або відомостей не має перевищувати 10 календарних днів з дня отримання такого повідомлення. У разі відмови у наданні або ненаданні додаткових документів та/або відомостей, які підтверджують задекларований код товару згідно з УКТ ЗЕД, у строк, встановлений пунктом 3 цього розділу, перевірка правильності класифікації товарів здійснюється за наявними документами та/або відомостями з використанням довідкової інформації (пункти 3, 4 розділу ІІ Порядку №650).
Пунктами 5, 6 розділу ІІ Порядку № 650 передбачено, що у разі надання додаткових документів та/або відомостей, які підтверджують задекларований код товару згідно з УКТ ЗЕД, у строк, встановлений пунктом 3 цього розділу, такі документи та/або відомості обов`язково враховуються під час перевірки правильності класифікації товарів, за результатами якої посадова особа ПМО: підтверджує задекларований код товару згідно з УКТ ЗЕД; або передає виконання митної формальності щодо перевірки правильності класифікації товарів за митною декларацією до Підрозділу.
Крім випадку, передбаченого абзацом третім пункту 5 цього розділу, передання виконання митної формальності щодо перевірки правильності класифікації товарів за митною декларацією здійснює ПМО: у складних випадках класифікації товарів; на вимогу Підрозділу або підрозділу митних компетенцій, у тому числі за результатами самостійного виявлення порушення правил класифікації товарів під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, моніторингу митних декларацій, щодо яких посадові особи ПМО виконують митну формальність щодо перевірки правильності класифікації товарів; в інших випадках, передбачених законодавством України з питань митної справи.
Передання виконання митної формальності щодо перевірки правильності класифікації товарів за митною декларацією здійснює посадова особа ПМО за допомогою автоматизованої системи митного оформлення (далі - АСМО) шляхом оформлення запиту за формою, наведеною в додатку 3 до Порядку виконання митних формальностей (далі - Запит) (п. 7 розділу ІІ Порядку № 650).
Посадова особа Підрозділу або підрозділу митних компетенцій у строк не більше 10 календарних днів з дня отримання Запиту здійснює класифікацію товарів, за результатами якої: підтверджує задекларований код товару згідно з УКТЗЕД; або приймає Рішення (п. 9 розділу ІІ Порядку № 650).
Згідно з пунктом 15 розділу ІІ Порядку №650 якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба у спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, митний орган може звернутися до спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи до його відокремленого підрозділу або іншої експертної установи (організації). Залучення спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або іншої експертної установи (організації) здійснюється у разі виникнення: необхідності ідентифікації або лабораторної перевірки характеристик товарів, визначальних для їх класифікації; складних випадків класифікації товарів, вирішення яких потребує проведення досліджень.
Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає митну декларацію. Митний орган здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише в тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. При цьому, саме на етапі визначення для товару коду УКТ ЗЕД враховується максимально повно опис, характеристики та властивості товару, які є істотними для певного коду УКТ ЗЕД та ідентифікують його на подальших етапах митних процедур.
Висновки аналогічні за змістом викладені у постанові Верховного Суду від 18.02.2025 у справі № 240/28192/23.
Отже, визначальною обставиною, яка дає змогу достовірно класифікувати товар за УКТЗЕД є його характеристики та властивості, які підлягають оцінці в першу чергу на етапі митного оформлення під час ввезення товару на митну територію України. Одночасно суд звертає увагу, що у випадку необхідності використання спеціальних знань з метою усунення сумнівів у визначення коду товару згідно УКТЗЕД, для з`ясування питань, вирішення яких потребує проведення досліджень, посадові особи митниці наділені повноваженнями залучати експертні установи для дослідження характеристик і властивостей товару.
Зі змісту акту перевірки від 28.11.2025 вбачається, що посадові особи Черкаської митниці не ініціювали проведення спеціальних досліджень з метою встановлення характеристик і властивостей гарбузового насіння, ввезеного позивачем на митну територію України.
В той же час, позивач надав до суду висновок судових експертів Сумського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» №474/487 від 12.05.2026 за результатами проведення експертного комісійного товарознавчого дослідження на замовлення приватного підприємства «Славутич-Контакт». На дослідження експертів надано зразки гарбузового насіння врожаю 2024 року, ввезеного позивачем на митну територію України згідно з вантажною митною декларацією №25UA902060601727U9 відповідно до контракту №2507 від 05.07.2025 укладеного між позивачем та компанією BELAY COMPANY GIDA LIMITED SIRKETI, Туреччина (Продавець). 
Проведення дослідження доручено комісії експертів: 
- Бондаренко Тетяні Володимирівні, провідному судовому експерту сектору економічних та товарознавчих досліджень Сумського відділення ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса», яка має вищий кваліфікаційний клас судового експерта, вищу освіту за спеціальністю «Товарознавство і організація торгівлі непродовольчими товарами», освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліста, кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчої експертизи за спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів», стаж експертної роботи з 2005 року, свідоцтво № 174-25, видане рішенням кваліфікаційної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України 13.06.2025; термін дії - безстроково (згідно із наказом Міністерства юстиції України від 10.12.2024 № 3565/5 «Деякі питання у сфері судово-експертної діяльності»); 
- ОСОБА_1 , судовому експерту сектору економічних та товарознавчих досліджень Сумського відділення ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса», яка має четвертий кваліфікаційний клас судового експерта, вищу освіту за спеціальністю «Менеджмент організації і адміністрування», освітньо-кваліфікаційний рівень магістра, кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчої експертизи за спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів», стаж експертної роботи з 2023 року, свідоцтво № 181-23/Д, видане рішенням кваліфікаційної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України 11.04.2023; термін дії безстроково (згідно із наказом Міністерства юстиції України від 10.12.2024 № 3565/5 «Деякі питання у сфері судово-експертної діяльності»). 
Згідно з п. 4.8 Інструкції №53/5 керівником експертної установи призначено голову експертної комісії - провідного судового експерта сектору економічних та товарознавчих досліджень Бондаренко Тетяну Володимирівну. 
Про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 Кримінального кодексу України та за відмову від надання висновку за ст. 385 Кримінального кодексу України судові експерти обізнані, що підтверджено їх підписами у висновку.
На дослідження надано зразки товару, який ввезений позивачем на митну територію України згідно з вантажною митною декларацією 25UA902060601727U9 відповідно до контракту №2507 від 25.07.2025, укладеному між ПП «Славутич Контакт», Україна (Покупець) та компанією BELAY COMPANY GIDA LIMITED SIRKETI, Туреччина (Продавець). 
На вирішення дослідження поставлене таке питання: «Яким характеристикам відповідає товар згідно коду УКТЗЕД - насіння гарбузове продовольче, некаліброване яке являє собою гарбузове насіння з твердою шкіркою, не смажене, не лущене, не подрібнене, з пробкоподібним зовнішнім шаром насіннєвої оболонки з вмістом вологи до 8%, чистота 69%, пошкоджене насіння до 13%, недорозвинуте та напівпусте насіння до 13%, врожай 2024р., не використовується для виготовлення олії, не є насіннєвим матеріалом, без ГМО?».
За результатами проведеного товарознавчого дослідження та налізу наданих документальних матеріалів встановлено, що досліджений товар є насінням гарбуза (Cucurbita реро L.), є придатним для використання у харчовій промисловості та для посіву, оскільки має здатність до проростання.
У підсумку, згідно з висновком експертів, встановлено: об`єкт дослідження, зазначений як «насіння гарбузове продовольче, некаліброване, яке являє собою гарбузове насіння з твердою шкіркою, не смажене, не лущене, не подрібнене, з пробкоподібним зовнішнім шаром насіннєвої оболонки з вмістом вологи до 8%, чистота 69%, пошкоджене насіння до 13%, недорозвинуте та напівпусте насіння до 13%, врожай 2024 року, не використовується для виготовлення олії, не є насіннєвим матеріалом, без ГМО» - відповідає характеристикам товарної позиції Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) 1209 та товарної підкатегорії 1209 91 80 00.
За змістом положень ч. 1-4 ст. 101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.
Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.
Суд зазначає, що наведені висновку експертів характеристики товару «насіння гарбузове продовольче» з країни походження Туреччина, врожаю 2024 року, відповідає тим характеристикам, які зазначені в акті перевірки та митних деклараціях позивача, митне оформлення яких здійснено у період з 16.11.2020 по 21.07.2025, з країни походження Туреччина.
Отже, наведений висновок експертів за результатами проведення експертного комісійного товарознавчого дослідження є належним доказом у справі, оскільки містить дослідження характеристик товару щодо класифікації якого між сторонами виник спір. Цим висновком підтверджено, що насіння гарбуза відповідає характеристикам товарної позиції Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) 1209 та товарної підкатегорії 1209 91 80 00, що підтверджує правомірність декларування позивачем цього товару в митних деклараціях у цій товарній позиції за перевірений період.
Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пояснень до товарної позиції 1209 згідно з УКТ ЗЕД, наданих наказами Державної митної служби України від 14.12.2022 № 543, Державної митної служби України від 14.07.2020 № 256, до цієї товарної позиції включається все насіння, плоди та спори, використовувані для сівби. До неї включаються такі продукти, навіть якщо вони вже втратили здатність до проростання.
Тобто, наведеними поясненнями підтверджується та обставина, що насіння, яке може бути використано для сівби класифікується в товарній позиції 1209, навіть у випадку, якщо воно втратило здатність до проростання. Натомість, у спорі, що розглядається, з урахуванням досліджень виконаних під час проведення експертизи, встановлено здатність гарбузового насіння до проростання, тобто характеристику товару, яка дає змогу віднести товар до товарної позиції 1209.
Більш того, відповідно до додаткових пояснень до товарної категорії 1212 99 95 згідно з УКТ ЗЕД, ця товарна категорія не включає насіння гарбуза (товарна позиція 1207 або 1209) за винятком лущеного насіння гарбуза, що класифікується у товарній позиції 1212.
Отже, Державна митна служба України у своїх офіційних роз`ясненнях до УКТЗЕД підтвердила, що до товарної позиції 1212 не може бути віднесено насіння гарбуза, яке повинно класифікуватись у товарних позиціях 1207 та 1209, за винятком лущеного насіння гарбуза.
Враховуючи ту обставину, що у митних деклараціях позивача вказано про ввезення гарбузового насіння з твердою шкіркою, з пробкоподібним зовнішнім шаром насіннєвої оболонки, а також міститься пряма вказівка, що насіння не лущене, тому висновки митного органу про необхідність класифікації товару в товарній позиції 1212, суперечать наведеним роз`ясненням Державної митної служби України.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу, що за змістом положень статті 67 МК України, Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. 
В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. 
У відповідності до Указу Президента України від 17.05.2002 № 466/2002 Україна приєдналася до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів від 14 червня 1983 року (995_079) (зі змінами, внесеними Протоколом від 24 червня 1986 року).
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 428 затверджено Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, який визначає процедуру ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД), зокрема:
УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України “Про Митний тариф України”, що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів;
УКТЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура);
функції з ведення УКТЗЕД здійснюються Держмитслужбою;
з метою забезпечення однакового застосування всіма митними органами правил класифікації товарів рішення щодо класифікації товарів згідно з УКТЗЕД та рішення щодо зобов`язуючої інформації з питань класифікації товарів приймаються митними органами з урахуванням підходів до класифікації окремих товарів згідно з Комбінованою номенклатурою, закріплених у відповідних актах права Європейського Союзу (acquis ЄС), за умови, що такі підходи не суперечать положенням Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів;
Пояснення до УКТЗЕД розробляються та затверджуються Держмитслужбою з урахуванням змін, які вносяться Всесвітньою митною організацією до пояснень до Гармонізованої системи та Європейським Союзом до пояснень до Комбінованої номенклатури. У разі потреби Держмитслужба розробляє пояснення до кодів товарів, що деталізовані на національному рівні.
Суд Європейського Союзу у справі C-635/13 (SC ALKA CO SRL, 2015) розглядав запит румунського суду (Tribunalul Bucure?ti) у справі C-635/13 між SC ALKA CO SRL та митними органами Румунії щодо питання тарифної класифікації очищеного гарбузового насіння з Китаю відповідно до Комбінованої номенклатури. Суперечка стосувалася визначення правильного коду (1207, 1209 або 1212) для насіння, імпортованого румунською компанією, що безпосередньо впливає на розмір митних платежів.
Згідно з висновками рішення Суду Європейського Союзу (10 палата) від 23.04.2015 у вказаній справі національний суд має з`ясувати, з метою тарифної класифікації насіння гарбуза, яке є предметом розгляду в головному провадженні, чи зазвичай це насіння використовується для вилучення харчових або промислових олій та жирів, але не підпадає під товарні позиції з 1201 по 1206 Комбінованої номенклатури, викладеної в Додатку I до Регламенту Ради (ЄЕС) № 2658/87 від 23 липня 1987 року про тарифну та статистичну номенклатуру і Спільний митний тариф, у редакціях, що послідовно випливають із Регламенту Комісії (ЄС) №1549/2006 від 17 жовтня 2006 року та Регламенту Комісії (ЄС) №1214/2007 від 20 вересня 2007 року. Якщо це так, це насіння повинно класифікуватися за товарною позицією 1207 Комбінованої номенклатури, оскільки воно є олійним насінням, незалежно від того, чи фактично воно використовується для вилучення харчових або промислових олій та жирів, для сівби чи для споживання людиною. Якщо це не так, таке насіння підпадатиме під товарну позицію 1209 Комбінованої номенклатури, якщо воно все ще могло проростати на момент імпорту, незалежно від того, чи фактично воно використовується для вилучення харчових або промислових олій та жирів, для сівби чи для споживання людиною, або під товарну позицію 1212 Комбінованої номенклатури, якщо воно вже не могло проростати.
Розглядаючи складом колегії Касаційного адміністративного суду справу №640/3041/20, Верховний Суд у своїй постанові від 08.09.2021 дійшов висновку, що Рішення Суду ЄС у справі FENS vs Slovak Republic не є джерелом права, яке застосовується адміністративним судом в розумінні статті 9 Конституції України та статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України. Колегія вказала, що Суд ЄС діє лише в межах правової системи Європейського Союзу. При цьому, Верховний Суд бере до уваги, що, враховуючи європейський напрямок розвитку України, а також початок дії Угоди про асоціацію, правові позиції, сформульовані у рішеннях Європейського суду справедливості (Суду ЄС), можуть враховуватися адміністративними судами як аргументація, міркування стосовно гармонійного тлумачення національного законодавства України згідно з усталеними стандартами правової системи Європейського Союзу, однак не як правова основа (джерело права) врегулювання відносин, стосовно яких виник спір.
Велика Палата Верховного Суду виклала висновок у постанові від 03 серпня 2022 року у справі № 910/9627/20, згідно з яким визнала необґрунтованими доводи Скаржника про відсутність у судів першої та апеляційної інстанцій підстав для посилання на рішення Суду ЄС у справі FENS vs Slovak Republic як таке, що не є джерелом права, оскільки відповідна релевантна практика Суду ЄС має братися до уваги, у тому числі судами.
Виходячи із зазначених висновків суду касаційної інстанції, рішення Суду Європейського Союзу не є джерелом права в Україні, однак враховуючи, що УКТЗЕД побудована на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу, що прямо передбачено положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 428, тому висновки Суду Європейського Союзу щодо тлумачення Комбінованої номенклатури Європейського Союзу враховуються судом під час визначення спору щодо віднесення ввезеного позивачем товару до товарної позиції 1209.
Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду спору характеристики та властивості ввезеного позивачем гарбузового насіння, а саме здатність до проростання, суд вважає необґрунтованими висновки акту перевірки щодо віднесення цього товару до товарної позиції 1212. 
Одночасно, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, саме відповідач повинен довести суду, що під час безпосереднього ввезення товару на митну територію України в проміжку часу з 16.11.2020 по 21.07.2025 позивач здійснював ввезення гарбузового насіння, яке втратило здатність до проростання, однак таких доказів відповідачем до суду не надано.
Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 28 травня 2024 року у справі № 480/8344/22, суд касаційної інстанції вказав на неприпустимість суперечливої (непослідовної) поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у тому, що суб`єкт приватного права намагався добросовісно виконати вимогу закону, отримав відмову такого суб`єкта, а в подальшому цей суб`єкт владних повноважень почав вживати дії стосовно притягнення до відповідальності зазначеного суб`єкта приватного права.
В контексті зазначених правових висновків Верховного Суду суд зазначає, що у спорі який розглядається відповідач діє всупереч своїй попередній поведінці, оскільки під час митного оформлення митні органи не ухвалювали рішень щодо класифікації гарбузового насіння в товарній позиції 1212 та здійснювали пропуск товарів на митну територію України з урахуванням вказаного позивачем у митних деклараціях коду згідно УКТЗЕД 1209 91 80 00, однак в подальшому, за відсутності законодавчих змін, вживає заходів для притягнення позивача до відповідальності та покладення обов`язку зі сплати митних платежів.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 у справі «Рисовський проти України» суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа виливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Беєлер проти Італії», «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Лелас проти Хорваті», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси («Онер`їлдіз проти Туреччини» та «Беєлер проти Італії»).
Потреба виправити «минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки»), іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Лелас проти Хорватії»).
Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються («Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», «Гаші проти Хорватії»). 
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
В контексті переліченої практики Європейського суду з прав людини суд вважає за необхідне зазначити, що на позивача не може покладатись відповідальність за недосконалість правового регулювання та відсутність однозначної позиції митних органів щодо віднесення гарбузового насіння до товарної позиції 1209, оскільки це свідчить про порушення наведеного принципу «належного урядування». 
Підсумовуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для віднесення гарбузового насіння до товарної позиції 1212 99 95 00 згідно з УКТЗЕД та, як наслідок, нарахування податкових зобов`язань зі сплати митних платежів на загальну суму 28 112 358, 86 грн., в тому числі зі сплати ввізного мита в сумі 23 426 965,71 грн. та зі сплати податку на додану вартість в сумі 4 685 393,15 грн. Це є підставою для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.12.2025 №UА9020002025106 та №UА9020002025107
За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.
Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 6, 9, 14, 242-245, 255, 295, 370 КАС України, суд,
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.12.2025 №UА9020002025106 та №UА9020002025107.
Стягнути з Черкаської митниці (код ЄДРПОУ 44005652) на користь приватного підприємства “Славутич - Контакт” (код ЄДРПОУ 30476563) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 59904 (п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот чотири) грн. 00 коп.
Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Повне рішення складено 31.07.2026.

Суддя | Петро ПАЛАМАР