Справа № 420/40235/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» до Одеської митниці, про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» до Одеської митниці, в якому позивач просить суд: Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000380/2 від 10.11.2025 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.08.2025 імпортером ПП «Геліос - Ван» було подано до Одеської митниці митну декларацію №25UA500500035123U4 для оформлення вантажу - столового посуду. При визначенні митної вартості товару, декларантом було обрано перший метод - за ціною договору. Позивач під час митного оформлення товарів надав документи, що містять необхідні відомості для визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору, зокрема зовнішньоекономічний договір (контракт), інвойс, ВМД, прайс-лист, банківські документи, тощо. Зазначивши про наявність розбіжностей інспектор митниці жодним чином не зазначив як ці «розбіжності» впливають на митну вартість товарів, або унеможливлюють її визначення як таку.
Крім того, у позовній заяві позивачем наведено доводи з приводу того, що розбіжності в документах, про які зазначено було у спірному рішенні, такими взагалі не являються.
Ухвалою суду від 05.12.2025 суд прийняв позовну заяву та відкрив спрощене провадження у справі.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому зазначив, що під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) №25UA500500035123U4 від 10.11.2025 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 спірного рішення. В той же час, встановлені митним органом розбіжності усунені Підприємством не були, а декларантом не подані додаткові, наявні у нього інші документи, які б переконливо спростували (пояснили) розбіжності у наданих документах, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2 - 4 ст. 53 МКУ, у зв`язку із чим у митниці виникли підстави для коригування митної вартості.
За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості другорядний: резервний метод. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості є більшим, у зв`язку із чим, у відношенні товарів по яким митницею не визнано заявлену митну вартість було застосовано резервний метод (метод 2 ґ).
Відповідач вважає, що у спірному рішенні наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цих рішеннях про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю. Таким чином, Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача прийняла рішення про коригування митної вартості товару UA500500/2025/000380/2 від 10.11.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ПП «ГЕЛІОС ВАН».
Також відповідачем до суду було надано клопотання про розгляд справи з викликом сторін. Ухвалою суду від 07.07.2026 в його задоволені було відмовлено.
Позивач надав відповідь на відзив, у якому зазначає, що відповідачем за основу була взята не співставна за своїми показниками і характеристиками ВМД із поставкою позивача, що додатково вказує на протиправність прийнятого рішення.
Позивач додатково зазначає, що відомості щодо імпортованого товару були надані в повному обсязі та були підтвердженні документально, всі документи кореспондують між собою, не містять в собі розбіжностей які могли би впливати на визначення митної вартості та при оцінці документів у сукупності свідчать про їх достовірність та повноту. В той же час, митний орган зобов`язаний вказати, які саме складові митної вартості товару є не підтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Рішення про коригування повинно містити посилання на розбіжності або сумніви у достовірності наданої інформації, свідчити саме про невірні числові значення складових митної вартості товарів; спрацювання профілів ризиків АСАУР та наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари було оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю не може бути підставою для витребування додаткових документів та відмови у заявленої декларантом митної вартості товарів за ціною контракту. Відомості з цінових баз даних мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та не мають більшого значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Як наслідок, саме лише зазначення у рішенні про коригування митної вартості товарів реквізитів раніше оформленої митної декларації з рівнем митної вартості товару - не може вважатись належним підтвердженням обґрунтованості коригування митної вартості.
У свою чергу відповідачем надано до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначає, що під час митного оформлення було виявлено чотири розбіжності в наданих ПП «ГЕЛІОС-ВАН» документах, про що зазначено в спірному Рішенні про коригування митної вартості товарів, а тому зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 Митного кодексу України додаткові документи та відомості. При цьому, ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.
ПП «ГЕЛІОС-ВАН» зареєстровано 25.01.2011 року як юридична особа, та включена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (код ЄДРПОУ 37439444), основним видом економічної діяльності якого є Оптова торгівля фарфором, скляним посудом і засобами для чищення (код КВЕД 46.44).
15.10.2024 ПП «Геліос-Ван» (покупець) з Компанією ZIBO SHELLEY TRADING CO., LTD, Китай, укладено контракт №SH241211, відповідно до умов якого продавець - Компанією ZIBO SHELLEY TRADING CO., LTD зобов`язується поставити, а покупець ПП «ГЕЛІОС-ВАН» прийняти та оплатити товари (столовий посуд і кухонне приладдя), асортимент, номенклатуру, кількість, ціну та умови оплати яких обумовлюються в Інвойсах (Рахунках ПРОДАВЦЯ) та Специфікаціях (Замовленнях ПОКУПЦЯ) до цього Контракту (п.1.1).
Специфікації та інвойси складаються і підтверджуються Сторонами на кожну поставку окремо (п.1.2).
Розділом 2 Контракту (п. 2.1.-2.3) сторонами було обумовлено, що ціни за цим контрактом встановлюються в доларах США та вказуються у Специфікації та Інвойсі на відповідну поставку. Ціна на товар включає вартість самого товару, вартість експортного пакування та маркування, транспортування до порту відправлення, вантажних робіт, витрат на оплату митного оформлення та інші витрати в країні вивезення. Загальна вартість товару, що поставляється за контрактом, обчислюється в тій же валюті, що і ціна за одиницю товару(Доларах США) і складається із загальної суми Інвойсів. 
У п. 3.1, 3.2, 3.3 Контракту сторони зокрема узгодили, що постачання товару здійснюється на умовах FOB QINGDAO, Китай (ІНКОТЕРМС-2010) або інших умовах поставки, які вказуються в Специфікації та Інвойсі на кожну окрему поставку. Термін поставки встановлюється у специфікації на кожну поставку товару. 
Продавець надсилає покупцеві за кожним здійсненою поставкою кур`єрською службою на додатково узгоджену з покупцем адресу протягом 20 днів від дати відвантаження товару, згідно з умовами цього контракту, документи: інвойс -3 екз (оригінали), пакувальний лист – 3 екз (оригінали), коносамент – 3 оригінали та 3 копії, специфікація, сертифікат походження, копія експортної декларації.
Згідно з п.6.1, 6.2 Контракту, оплата за товар може бути виконана як до отримання товару (передоплата) всієї суми чи частини суми, так і після поставки товару. Оплата здійснюється на підставах та умовах виставленого продавцем відповідного інвойсу у вигляді переказу коштів.
07.07.2025 сторонами Контракту було погоджено Специфікацію №2 на поставку товару на загальну суму 19002,30 дол.США.
15.10.2025 продавцем був видний Інвойс ST25157, в якому вказані вид, кількість та вартість товару, яка складає 19002,30 доларів США, що імпортується за умовами контракту № SH241211 на адресу ПП «ГЕЛІОС-ВАН». Умови поставки FOB QINGDAO. COUNTRY OF ORIGIN: CHINA. 
Також, вказаний інвойс містить посилання на специфікацію №2, інформацію про умови оплати, номер контейнеру, порт відправлення, порт прибуття, тощо. Загальна вартість поставки 19002,30 USD.
Відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №64, 05.11.2025 покупцем було здійснено передоплату за товар, що постачається по Контракту SH241211 та згідно до Інвойсу ST25157 у розмірі 19002,30дол. США.
11.12.2020 між позивачем - ПП «Геліос-Ван» та ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК» був укладений договір №0905-Т/20 про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів, відповідно до п.1.1 якого Експедитор (ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК») зобов`язується за відповідну плату та за рахунок Клієнта надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів у великотонажних контейнерах морським, автомобільним, залізничним транспортом, а також додаткові послуги, необхідні для організації доставки вантажу.
31.07.2024 сторонами Договору №0905-Т/20 було складено та підписано додаткову угоду №1, у якій сторони дійшли згоди внести зміни до Договору і викласти п.4.3 в наступній редакції: «Оплата робіт та послуг здійснюється Клієнтом протягом 14 календарних днів з дати розмитнення вантажу клієнта, на підставі рахунків, виставлених Експедитором, якщо в Заявці або інших додатках до Договору на конкретну партію вантажу не узгоджені інші терміни, порядок і умови розрахунків. Датою оплати вважається дата надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Експедитора.
Рахунки, що пред`являються Експедитором за цим Договором, можуть направлятися засобами електронної пошти, факсимільним зв`язком, за допомогою поштових служб, або вручаються особисто представнику Клієнт».
07.11.2025 оформлена заявка №37 згідно договору №0905-Т/20.
Згідно довідки про транспортні витрати №13012 від 10.11.2025, загальна вартість робіт (послуг) з компенсації перевезення морським транспортом Qingdao-Chornomorsk, та плати експедитору за межами України склала 173931, 52грн. (з ПДВ) за умовами FOB. Контейнер/авто: 1*40 НС: Selu4051820; Покупець Приватне підприємство «ГЕЛІОС-ВАН».
З метою здійснення митного оформлення товару, який надійшов до ПП «ГЕЛІОС-ВАН» від Компанії ZIBO SHELLEY TRADING CO., позивачем до Одеської митниці була подана митна декларація №25UA500500035123U4 від 10.11.2025, відповідно до якої за умовами поставки FOB на митну територію України н дійшов товар ПП «ГЕЛІОС-ВАН», а саме:
товар № 1 – Посуд столовий або кухонний скляний, механічного виготовлення: Салатники, тарілки, тортівниці, банки для зберігання продуктів, пляшки для олії та оцту, підставки під чайник, набори для торту – 22850 шт. Торгівельна марка "HELIOS".Виробник "ZIBO SHELLEY TRADING CO., LTD.".Країна виробництва CN.
товар № 2 – Посуд столовий або кухонний із зміцненого скла: Чайнички для заварювання – 8880 шт.Торгівельна марка "HELIOS".Виробник "ZIBO SHELLEY TRADING CO., LTD.".Країна виробництва CN. 
товар №3 – Посуд і кухонне приладдя, з бамбука: Масельнички для вершкового масла та сиру – 600 шт.Торгівельна марка "HELIOS".Виробник "ZIBO SHELLEY TRADING CO., LTD.".Країна виробництва CN.
Відомості про вартість товару визначені у п.12 митної декларації та складає 971529,70грн.
Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією позивачем були подані такі документи:
Пакувальний лист (Packing list) ST25157 від 25.08.2025 
Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) ST25157 від 25.08.2025 
Коносамент (Bill of lading) 257516106 від 01.09.2025 
Домашній коносамент (House bill of lading) UTRUST25082773 від 02.09.2025 
Автотранспортна накладна (Road consignment note) 875516 від 07.11.2025 
Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) ST25157 від 25.08.2025 
Банківський платіжний документ №64 від 05.11.2025 
Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 73011 від 07.11.2025 
Документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка) №13012 від 10.11.2025 
Зовнішньоекономічний договір SH241211 від 15.10.2024 
Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 1 від 11.02.2025 
Специфікація № 2 від 07.07.2025 
Договір (контракт) про перевезення 0905-Т/20 від 11.12.2020 
Доповнення до внутрішнього договору (контракту) Додаткова угода № 1 до Договору від 31.07.2024 
Копія митної декларації країни відправлення 432020250000079970 25.08.2025.
За результатом розгляду наданих Підприємством документів для підтвердження заявленої митної вартості, митницею було встановлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:
1. до митного оформлення надано коносаменти від 01.09.2025 №257516106 та від 02.09.2025 №UTRUST25082773, вказані в графі 44 МД, в яких зазначено судно, що доставляло товар, відмінне від вказаного в митній декларації, що говорить про те, що було перевантаження товару з одного судна на інше, але витрати з цим пов`язані не відображені в рахунку на оплату транспортних витрат від 07.11.2025 №73011 та в довідці про транспортні витрати від 10.11.2025 №13012 та ймовірно не включені до митної вартості товару; 
2. в експортній декларації країни відправлення від 25.08.2025 №432020250000079970 вказані умови поставки FOB без зазначення географічного пункту відправлення, а також код останнього товару відмінний від задекларованого.
З огляду на викладене, оскільки як вважав відповідач, надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, у зв`язку із чим підприємству запропоновано було надати такі додаткові документи, зокрема: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Листом від 10.11.2025 №319 декларант повідомив про надання додаткових документів (крім вже надісланих) для підтвердження заявленої митної вартості та неможливість надати інші додаткові документи і просив закінчити митне оформлення. 
За результатами розгляду усіх наданих позивачем документів, 10.11.2025 Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості №UA5000500/2025/000380/2, у якому зазначено, що декларантом не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, розбіжності не спростовано. Зазначено, зокрема, що за результатами опрацювання додатково наданих документів встановлено, що в процесі транспортування контейнеру №SELU4051820 із задекларованим товаром відбувалося його перевантаження з одного судна на інше. Але надані транспортні (перевізні) документи не містять відомості щодо вартості навантажувально-розвантажувальних робіт і вони не включені до митної вартості товару, отже вона може бути заниженою. Крім того рівень митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено є більшим, отже, аналізуючи подані спочатку та надані додатково документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, митний орган приходить до висновку про неможливість визнання заявленої декларантом митної вартості, враховуючи положення п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, тому митну вартість товарів за МД 25UA500500035123U4 буде скориговано відповідно до п.1 ст.55 Митного кодексу України.
За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості - другорядний: резервний метод.
З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості є більшим та становить:
по товару 1 – 2,02 дол. США/ за кг нетто (0,71 доларів США за одиницю) (МД від 06.10.2025 №UA100060/2025/530702) ніж заявлено декларантом 1,83 дол.США/ за кг нетто,
по товару 3 – 5,02 дол.США/за кг нетто (МД від 20.10.2025 №UA500080/2025/011416) ніж заявлено декларантом 2,13 доларів США/ за кг нетто.
У зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості, Одеською митницею також була видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500500/2025/000853.
Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) 25UA500500035221U3 від 11.11.2025 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI. Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 26550,09грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.
Не погоджуючись із прийнятим відповідачем рішенням про коригування митної вартості вважаючи його протиправним та таким, що порушує його права і законні інтереси, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України вимогам.
Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до приписів ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ч.1 ст.51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Як визначено в ч. 1, 2 ст.52 МУ України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані зокрема подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до вимог ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частина друга статті 53 МК України визначає перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, серед яких: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (за переліком наведеним у цій нормі).
При цьому, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1 ст. 54 МК України).
У відповідності до ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема, неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у частині другій статті 53 цього Кодексу) та неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
При цьому, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.2 ст. 58 МК України).
Частиною 10 ст. 58 МК України визначено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем, зокрема, вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Відповідно до приписів ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно п.п.1-4 ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (далі - Правила), встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.
Відповідно до встановлених судом обставин справи, що підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами, відповідно до поданої митної декларації, розрахунок митної вартості товару здійснювався позивачем за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Для митного оформлення товару та на вимогу митного органу декларантом було надано ряд документів, які містили числові показники ціни товару, подання яких не заперечує й відповідач Одеська митниця, проте вважає, що вони не підтверджують митну вартість імпортованого товару.
Втім, на думку суду такі доводи відповідача є хибними, та спростовуються матеріалами справи, виходячи з такого.
Як вбачається із матеріалів справи, для митного оформлення товару, що надійшов від Компанії ZIBO SHELLEY TRADING CO., LTD на виконання контракту №SH241211, позивачем було надано Одеській митниці митну декларацію (МД) №25UA500500035123U4 від 10.11.2025 та ряд документів, що підтверджують вид, кількість та ціну поставленого товару. Зокрема, такими документами є: Пакувальний лист (Packing list) ST25157 від 25.08.2025; Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) ST25157 від 25.08.2025; Коносамент (Bill of lading) 257516106 від 01.09.2025; Домашній коносамент (House bill of lading) UTRUST25082773 від 02.09.2025; Автотранспортна накладна (Road consignment note) 875516 від 07.11.2025; Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) ST25157 від 25.08.2025; Банківський платіжний документ №64 від 05.11.2025; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 73011 від 07.11.2025; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка) №13012 від 10.11.2025; Зовнішньоекономічний договір SH241211 від 15.10.2024; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 1 від 11.02.2025; Специфікація № 2 від 07.07.2025; Договір (контракт) про перевезення 0905-Т/20 від 11.12.2020; Доповнення до внутрішнього договору (контракту) Додаткова угода № 1 до Договору від 31.07.2024; Копія митної декларації країни відправлення 432020250000079970 25.08.2025.
Додатково на пропозицію митниці позивач надав прайс-лист, платіжний документ, виписку по рахунку, оборотно-сальдову відомість, доповнення до внутрішнього договору. Заявка про надання транспортно-експедиторських послуг №37.
Зокрема надані позивачем документи такі як контракт, інвойс, коносамент, платіжні документи, тощо, є основними документами, які підтверджують митну вартість товарів відповідно до ч.2 ст.53 МК України, містять чіткі числові значення складових вартості поставленого товару, узгоджуються між собою та не містять розбіжностей. Зокрема, відомості щодо товару, його виду, кількості, асортименту, вартості, умов поставки що були визначені у митній декларації відповідають цим же відомостям про товар, що визначені у контракті, інвойсі, договорі ТЕО, банківських платіжних документах, що підтверджують оплату товару та його транспортування.
Суд зауважує, що відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Судом встановлено, що кількість, асортимент товару та його вартість були погоджені в інвойсі. Також, вартість транспортно-експедиційних послуг була вказана у довідці. Вартість товару була оплачена позивачем, що підтверджується банківськими платіжними документами, та в наступному відображено у митній декларації.
На думку суду, подані разом із митною декларацією та згодом на вимогу митного органу документи були достатніми для визначення його митної вартість за основним методом (ціною договору) з метою сплати митних платежів.
Суд не погоджується із твердженням відповідача про те, що в процесі транспортування контейнеру із задекларованим товаром до покупця відбувалося його перевантаження, однак витрати пов`язані з цим не відображені в рахунку на оплату транспортних витрат від 07.11.2025 №73011 та довідці про транспортні витрати від 10.11.2025 №13012 та ймовірно не включені до митної вартості товару, оскільки відповідачем в спірному рішенні про коригування митної вартості товарів вартості не наведено ґрунтовних пояснень щодо невідповідності та/або недостовірності даних в наданих позивачем документах для підтвердження витрат на транспортування.
У спірному випадку організація перевезення вантажу до позивача відбувалась на підставі договору про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів від 11.12.2020 №0905-Т/20, умовами якого в тому числі передбачено, що експедитор організовує перевезення контейнерних вантажів клієнта морським, залізничним, автомобільним транспортом, відповідно до умов договору та заявки клієнта, включаючи організацію перевалки і зберігання контейнерів та інші операції, необхідні для виконання умов цього договору та заявки клієнта. Укладає від свого імені договори з портами, перевізниками, складами, тощо. Узгоджує з перевізниками, портами, залізничними станціями плани, маршрути перевезень, тощо. В разі необхідності змінює вид транспорту, маршрут, порядок перевезення та виконання транспортно-експедиторських послуг, тощо.
З метою підтвердження сум понесених витрат позивачем на транспортування товару до митниці були надані рахунок на оплату транспортних витрат від 07.11.2025 №73011 та довідка про транспортні витрати від 10.11.2025 №13012, які містять в собі детальну інформацію щодо таких витрат, в тому числі компенсації перевезення морським транспортом за визначеним маршрутом, плати експедитору, послуги з організації автоперевезення та всіх інших складових. Суд приймає до уваги доводи позивача про те, що послуга з перевезення вантажу морським транспортом є комплексною та оцінюється загальною вартістю включаючи в себе всі можливі супутні витрати, які відповідним чином, включаються у її загальну вартість, та відповідно були включені у компенсацію вартості перевезення яка включена у митну вартість товарів.
Також додатково позивачем до митниці надавалась заявка про надання транспортно-експедиторських витрат, яка містить дані щодо узгодженого об`єму та вартості послуг, зокрема морський фрахт – 173426,51 грн.; номер контейнеру, тип, кількість, маршрут, тощо, які не суперечать зазначеним вище документам, зокрема довідці та рахунку.
Відповідачем не доведено, що під час транспортування товару до позивачем були понесені додаткові витрати, в тому числі на перевантаження вантажу, у разі, якщо таке відбувалось, які не відображені у рахунку на оплату від 07.11.2025 та довідці від 10.11.2025.
З приводу зауважень митниці про те, що в експортній декларації країни відправлення від 25.08.2025 №432020250000079970 вказані умови поставки FOB, без зазначення географічного пункту відправлення, а також код останнього товару відмінний від задекларованого, суд зазначає, що митна декларація не є основним, а являється допоміжним документом, який надається за волею імпортера.
Експортна декларація складається та заповнюється відповідно до законодавчих та регуляторних вимог країни відправлення, якою в даному випадку є – Китай. При цьому визначення коду товару також відбувається згідно вимог країни експортера та системи визначення коду між Україною та Китаєм не є законодавчо гармонізованими.
Що стосується умов поставки та географічного пункту переходу відповідальності за товар то ці відомості вказані у поданому до митного оформлення Інвойсі №ST25157 від 25.08.2025 року в якому міститься також дані про умови поставки FOB QINDAO (Кундао географічна точка у Китаї).
Також вказані відомості містяться в пакувальному листі, додатково наданому прайс – листі. 
Відтак, проаналізувавши викладене, суд вважає, що надані документи у їх сукупності між собою та іншими наданими документами містять всі відомості щодо вартості доставки товару як за межами території України так і в кордонах держави, що виключає будь які сумніви стосовно цієї складової митної вартості.
У даному випадку подані декларантом документи, що зазначені у ч. 2 ст. 53 МКУ, не містили розбіжностей, підтверджували заявлену митну вартість товару, для додаткового підтвердження якої на вимогу митного органу був наданий прайс-лист.
Положеннями МК України, визначено, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості. Проте ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Частиною 3 ст. 53 МКУ передбачено виключно три підстави витребування додаткових документів у декларанта: наявність розбіжностей у документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; наявність ознак підробки документів; відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.10.2020 у справі №820/3231/16, обов`язок доведення митної ціни товару належить позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У спірному ж випадку, у митного органу були відсутні підстави для витребування додаткових документів, оскільки в наданих при митному оформленні документах не було розбіжностей та ними підтверджувалися числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Позивачем доведено, що усі надані до митного органу разом із митною декларацією документи, поза розумним сумнівом, підтверджували вартість товару, який ввозиться, визначену за основним методом, є достатніми та містять усю необхідну повну інформацію про митну вартість та її складові.
Натомість, контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.
Також суд вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості є не обґрунтованим в частині наявності підстав для застосування другорядного методу - резервного для визначення митної вартості товару.
Відповідно до ч.1 ст.64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Згідно з п.2, 4 ч.2 ст.55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
В той же час, у графі 33 оскаржуваного рішення міститься лише посилання на номери, дати митних декларацій, які були взяті митницею з метою коригування митної вартості, заявленої декларантом, а також на вартість за одиницю товару. Всупереч вимог Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та ст. 55 МК України, рішення не містить пояснень щодо зроблених коригувань на комерційні умови, умови поставки, вид товару, виробника. Загалом з оскаржуваного рішення не зрозуміло чому саме ці товари та митні декларації були обрані з метою коригування митної вартості товарів позивача, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.
При цьому, суд зауважує, що згідно правової позиції Верховного Суду в аналогічних спірних правовідносинах, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу ( постанови від 19 червня 2018 в справі №826/6346/16 (№К/9901/36092/18), від 31 січня 2018 в справі №813/7272/13-а (К/9901/3036/18), від 02 березня 2018 по справі №804/2997/17 (К/9901/4472/17).
Наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом. Адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Суд наголошує, що критерій прийняття обґрунтованого рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.
На думку суду рішення Одеської митниці про коригування митної вартості №UA500500/2025/000380/2 від 10.11.2025 не відповідає критеріям обґрунтованості.
Підсумовуючи усе викладене вище у сукупності, суд приходить висновку, що позивачем, при здійсненні імпортування товару на митну територію України, його вартість була визначена вірно за основним методом на підставі документів, визначених ч. 2 ст. 53 МК України. А відтак, така митна вартість є об`єктивно визначеною та документально підтвердженою, що свідчить про протиправність застосування митним органом другорядного методу - резервного. В свою чергу, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.
Отже, за наслідком розгляду справи суд приходить висновку про недоведеність відповідачем правомірності оскаржуваного рішення, ним не спростовано дійсність поданих до митного оформлення документів, достовірність і об`єктивність зазначених відомостей, не доведено наявності підстав для витребування від позивача (декларанта) додаткових документів, а також застосування другорядного методу визначення митної вартості товарів, не надано доказів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не дотримано передбаченого ст.57 МК України порядку визначення митної вартості товару.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Усе викладене вище у сукупності свідчить на користь обґрунтованості заявлених ПП «Геліос-Ван» позовних вимог про визнати протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості № UA500500/2025/000380/2 від 10.11.2025, а відтак і про наявність підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
З огляду на викладене, оскільки судом прийнято рішення про задоволення вимог позивача, суд вважає за доцільне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого за подання цього позову судового збору у сумі 2422,40грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов Приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500500/2025/000380/2 від 10.11.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» 2422,40 грн сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Приватне підприємство «ГЕЛІОС-ВАНТ», код ЄДРПОУ 37439444, адреса: вул.Шевченка, 7-А, офіс 44, м.Чорноморськ, Одеська область, 68001
Відповідач: Одеська митниця, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України, код ЄДРПОУ 44005631, адреса: вул.Лип Івана та Юрія, 21 А, м.Одеса, 65078.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА