ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/281/26 Справа № 695/4619/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП 	Головуючий у І інстанції Ушакова К. М. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А.В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 липня 2026 року м. Черкаси 

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю захисника Короля О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Короля О.А. на постанову Золотоніського міськрайсуду Черкаської обл. від 24.02.2026 р.,         якою ОСОБА_1 , який на-
родився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України,
проживає 
АДРЕСА_1 
притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 665,6 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 27.09.2025 р. о 23:00 год. по вул. Трояндова у с. Благодатне Золотоніського р-ну Черкаської обл. (кооператив «Нива») ОСОБА_1 керував скутером в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння (результат огляду 1,28 ‰), чим порушив п. 2.9. а) ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Король О.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адмінправопорушення.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що захисник вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. На думку захисника, суд не надав належної оцінки доводам сторони захисту, не перевірив дотримання працівниками поліції вимог КУпАП та відповідних Інструкцій щодо порядку проведення огляду на стан сп`яніння, безпідставно визнав допустимими результати медичного огляду та поклав їх в основу постанови. Захисник також зазначає, що допущені порушення процедури проведення огляду є істотними, ставлять під сумнів достовірність отриманих доказів та виключають можливість використання висновку медичного огляду як належного і допустимого доказу вини. У зв`язку з цим просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату і час судового засідання, що підтверджено довідкою про доставку повідомлення у мобільний додаток Viber ( а. пр. 53), клопотань суду апеляційної інстанції не подавав, його інтереси представляє захисник Король О.А., тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі правопорушника.

Заслухавши доповідь судді, захисника Короля О.А. який підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адмінправопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;
4) змінити постанову.
Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, документами, шо офіційно засвідчує подію висновок експерта тощо, адмінправопорушення, і відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адмінправопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При цьому суд повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адмінправопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеню підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушника.
Суд, який розглядав справу, ці вимоги закону виконав в повному обсязі.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Не зважаючи на не визнання вини, факт вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адмінправопорушення серії ЕПРІ № 467196 від 28.09.2025 р. ( а. пр. 1); копією протоколу серії ЕПРІ № 467203 від 28.09.2025 р., з якого вбачається, що 27.09.2025 р. о 23:00 год. ОСОБА_1 , керуючи скутером по вул. Трояндова у с. Благодатне Золотоніського р-ну Черкаської обл. (кооператив «Нива»), не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та упав на узбіччя дороги (а. пр. 3); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 28.09.2025 р., який підписаний ОСОБА_1 , та яким встановлено, що на час огляду ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (1,28 ‰); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 28.09.2025 р., з яких вбачається, що він 27.09.2025 р. приблизно о 19:00 год. вживав горілку. Приблизно о 23:00 год. він сів за кермо власного скутера та поїхав по території дачного кооперативу «Нива», не впорався з керуванням і впав, після чого почав кликати на допомогу; переглянутим у судовому засіданні відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив, що 27.09.2025 р. він керував китайським електроскутером Хiaomi, який до приїзду працівників поліції забрали хлопці і відвезли у двір його домоволодіння. Свідок ОСОБА_2 показала місце, де лежали скутер та ОСОБА_1 .
Вищевикладені докази є належними та допустимими, і своїй сукупності достатніми для встановлення фактичних обставин справи та правильної кваліфікації дій особи.
Суд критично оцінює пояснення захисника про наявність підстав для закриття провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.
Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не керував електроскутером та працівниками поліції не встановлений тип транспортного засобу, який підтверджує, що останній є транспортним засобом у розумінні ПДР, суд вважає необґрунтованими і такими, що спростовуються відеозаписом, при перегляді якого встановлено, що останній підтвердив факт керування електроскутером. Крім того, відповідно до постанови Золотоніського міськрайсуду Черкаської обл. від 23.12.2025 р. ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за ст. 124 КУпАП, згідно протоколу про адмінправопорушення серії ЕПР1 № 467203 від 28.09.2025 р., ОСОБА_1 27.09.2025 о 23:00 год. по вул. Трояндова в с. Благодатне Золотоніського р-ну Черкаської обл., керуючи скутером, не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, не впорався скеруванням та впав на узбіччі дороги, чим порушив п. 12.1. ПДР. Доказів, що зазначена вище постанова була відповідно до чинного законодавства скасована, захисником не надано. Це судове рішення підтверджує, що 27.09.2025 р. о 23:00 год. по вул. Трояндова у с. Благодатне Золотоніського р-ну Черкаської обл. ОСОБА_1 керував скутером.
Водночас, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 15.03.2023 р. у справі № 127/5920/22, використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
У ПДР відсутнє визначення «електроскутер», разом з тим, аналізуючи визначення «транспортний засіб», можна дійти висновку, що «електроскутер» відповідає поняттю транспортний засіб, оскільки призначений для перевезення осіб, зокрема самого водія чи його вантажу та є повноправним учасником дорожнього руху, а ОСОБА_1 використовував його саме з цією метою. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 використовував електроскутер, як транспортний засіб, останній, повинен був керувати транспортним засобом, рухаючись дорогами загального користування, з безумовним дотриманням та виконанням усіх вимог ПДР.
Доводи захисника про те, що працівниками поліції порушено вимоги законодавства щодо оформлення матеріалів справи, а медичний висновок проведений із грубими порушеннями закону, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, медичних працівників, лікаря, під час складання протоколу про адмінправопорушення, медичного висновку, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.
Суд звертає увагу на те, що водій ОСОБА_1 підписав протокол та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 28.09.2025 без жодних зауважень, а отже фактично погодився з обставинами, які в них зазначені.
З моменту вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій поліцейських та медичних працівників. Тобто незаконність дій поліцейських та медичних працівників не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, які об`єктивно зафіксовані у протоколі про адмінправопорушення та у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.
Доводи захисника про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд не бере до уваги, оскільки доказів, які б могли об`єктивно спростувати причетність останнього до вказаного правопорушення, суду не надано.
Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).
Стосовно доводів апеляції захисника про порушення працівниками поліції Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9.11.2015 р. № 1452/735), то апеляційний суд вважає, що відповідно до обставин справи, ОСОБА_1 керував електроскутером в стані алкогольного сп`яніння, вчинив ДТП, внаслідок якої його доставили до медичного закладу для надання допомоги, а тому працівники поліції і не могли провести огляд водія на стан сп`яніння на місці ДТП, але вони зобов`язані були, за наявності відповідних підстав (які маються в матеріалах справи, а саме огляд правопорушника лікарем та встановлення стану сп`яніння), скласти відповідні процесуальні документи стосовно особи, що вони і виконали. Але апеляційний суд звертає увагу, що з огляду на те, що ОСОБА_1 перебував у медичному закладі та йому надавалася медична допомога, то у такому випадку законодавством встановлено іншій порядок для визначення стану сп`яніння та діють інші протоколи, а під час апеляційного перегляду не було встановлено порушень в цій частині, тому доводи апеляції в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду з приводу того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена сукупністю доказів, вони є логічними, послідовними, узгоджуються з іншими матеріалами провадження.
Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.
Будь-яких доказів, які б могли переконати суд у відсутності події та складу адмінправопорушення, в матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності відсутні та суду апеляційної інстанції не надані, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки безспірних та переконливих доказів, які б могли об`єктивно спростувати його винність у вчиненні вказаного правопорушення, суду не надано.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, як і підстав для закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в даному випадку апеляційним переглядом не встановлено, тож, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Золотоніського міськрайсуду Черкаської обл. від 24.02.2026 р., якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Короля О.А. – залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.