Справа № 185/15135/25
Провадження № 2/185/5594/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2026 року м.Павлоград 
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Перекопського М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
До суду надійшла позовна заява ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов обґрунтовано тим, що між сторонами було укладено кредитний договір на умовах строковості та платності № 27.03.2024-10001684 від 27.03.2024. 
Відповідно до цього договору позивач надав відповідачу кошти в розмірі 7000 грн, строком на 42 дні з процентною ставкою 1.35% в день. Відповідачем було сплачено 3680 грн. Згідно розрахунку заборгованості по кредиту, який наданий позивачем, станом на 17.11.2025 року заборгованість за вказаним кредитним договором № 27.03.2024-10001684 становить 7863,34 грн, з яких: 5695,01 грн - тіло кредиту, 2168,33 грн – сума заборгованості за відсотками. 
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків виникла кредитна заборгованість.
Оскільки до теперішнього часу відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач просить її стягнути в судовому порядку.
Ухвалою суду провадження у справі відкрито, постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного судового провадження без виклику сторін. Копію ухвали направлено відповідачу. Від відповідача до суду не надходило відзиву чи будь-яких заяв. 
Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 27.03.2024 року між сторонами було укладено кредитний договір № 27.03.2024-100001684, згідно якого кредитор надав відповідачу кошти в розмірі 7000 грн, строком на 42 дні з процентною ставкою 1.35% на день. Зазначений договір був підписаний відповідачем в електронній формі одноразовим ідентифікатором. Вказане підтверджується копією кредитного договору та додатків до нього. Перерахунок коштів підтверджується квитанцією від 27.03.2024 року, наданої позивачем разом з позовною вимогою.
Позивачем 10.04.2024 року було сплачено 3680 грн в рахунок погашення заборгованості.
Відповідно до статті 534 ЦК, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредиту станом на 17.11.2025 року заборгованість становить 7863,34 грн, з яких: 5695,01 грн - тіло кредиту, 2168,33 грн – сума заборгованості за відсотками.
Проте, суд не може погодитись з наданим позивачем розрахунком виходячи з наступного. 
У постанові від 28 березня 2018 року Велика Палата ВС зазначила, що відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Права та інтереси позивача у цих правовідносинах забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Згідно умов кредитного договору строк, на який надається Кредит - 42 днів з дати його надання.
За умовами кредитного договору відповідач повинен повернути 7000 грн – тіла кредиту та 7000*1,35%*42 дня = 3969 грн відсотків. 
Враховуючи те, що відповідачем було сплачено частину заборгованості в сумі 3680 грн, то з врахуванням положень ст. 534 ЦК України, розмір заборгованості складає:
7000 грн – 5695,01 грн = 1304,99 грн – це кошти, які пішли на погашення тіла кредиту;
3680 грн – 1304,99 = 2375,01 грн – це кошти, які пішли на погашення відсотків за кредитом;
3969 грн – 2375,01 грн = 1593,99 грн – сума відсотків, яка підлягає стягненню з відповідача.
Тобто, всього з відповідача підлягає стягненню: 5695,01 грн – тіло кредиту, 1593,99 грн - заборгованість за відсотками, а всього: 7289 грн. 
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 5, 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За таких обставин, позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості з відповідача є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в частково. 
За змістом статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, отже, стягненню з відповідача підлягає 2245,47 грн.
За таких обставин, враховуючи доведеність позивачем вказаних ним витрат, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме розмір сплаченого судового збору. 
Керуючись ст. 2, 12, 13, 19, 81, 89, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд
ухвалив:
Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором № 27.03.2024-100001684 від 27.03.2024 року у розмірі 7289 грн, з яких 5695,01 грн – тіло кредиту, 1593,99 грн – сума заборгованості за відсотками.
В іншій частині позовних вимог відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» судові витрати у розмірі 2422.40 грн, 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його підписання безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», ЄДРПОУ 37356833, вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя         М.  М.  Перекопський