Справа № 493/475/26 
Провадження № 1-кп/493/140/26 

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі
ГОЛОВУЮЧОГО – СУДДІ ОСОБА_1 
ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ – ОСОБА_2 
ПРОКУРОРА – ОСОБА_3 
ЗАХИСНИКА– АДВОКАТА ОСОБА_4 
ОБВИНУВАЧЕНОЇ – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №12025162470000389, за обвинуваченням  ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 (зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 ), українки, громадянки України, яка має середню освіту, непрацюючої, заміжньої, яка має 1 малолітню та 1 неповнолітню дитину та має на утриманні особу зі статусом інвалід дитинства, невійськовозобов`язаної, раніше не судимої,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Приблизно в лютому 2025 року, більш точна дата не встановлена, ОСОБА_7 за пропозицією ОСОБИ 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вступила з останньою в змову на незаконне переправлення через державний кордон України осіб чоловічої статі, яким заборонений виїзд за межі території України під час дії правового режиму воєнного стану, з корисливих мотивів. Діючи згідно досягнутої домовленості, ОСОБА_8 почала підшукувати осіб, які бажали перетнути державний кордон України, шляхом розповсюдження зазначених відомостей серед своїх знайомих.
Про вказані обставини в кінці лютого 2025 року, більш точний час не встановлений, стало відомо ОСОБА_9 , який, зрозумівши, що запропоновані умови перетину державного кордону є незаконними, повідомив про відомі йому факти до правоохоронних органів, після чого ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 були залучені до проведення слідчих (розшукових) дій та, діючи під контролем правоохоронних органів, погодились на запропоновані ОСОБА_8 умови.
22 березня 2025 року приблизно о 12.40 год ОСОБА_10 за допомогою мобільного додатку «Telegram» в ході телефонної розмови з ОСОБА_8 домовилась про особисту зустріч на розі вулиць Фонтанська дорога та Чубаївська у м.Одеса.
Того ж дня в період часу з 13.20 год до 15.30 год під час особистої зустрічі ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_10 про можливість переправлення її сина ОСОБА_9 через державний кордон України поза пунктами пропуску за грошову винагороду в розмірі 7000 доларів США, на що ОСОБА_10 , діючи під контролем правоохоронних органів, погодилась, а ОСОБА_8 повідомила ОСОБУ 1.
В подальшому ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБОЮ 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, реалізуючи свій спільний умисел на незаконне переправлення особи через державний кордон України, 26 березня 2025 року приблизно о 06.00 год на автомобілі марки CHEVROLET REZZO, д.н.з. НОМЕР_1 , прибула у раніше обумовлене місце за адресою м.Одеса вул..Івана та Юрія Лип, будинок 30, де її очікували ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , та за вказівкою ОСОБА_8 її автомобілем вирушили до м.Балта Подільського району Одеської області.
Під час руху ОСОБА_8 надавала ОСОБА_9 поради та вказівки щодо способу незаконного перетину державного кордону України та порядку дій на території Республіки Молдова.
Прибувши до м.Балта Подільського району Одеської області, приблизно о 12.00 год ОСОБА_8 зупинила свій транспортний засіб біля автомобіля марки SKODA OCTAVIA, д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого перебувала ОСОБА 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та надала вказівку ОСОБА_9 пересісти до транспортного засобу ОСОБИ 1, яку той виконав, після чого ОСОБА 1 разом з ОСОБА_9 вирушили на вказаному транспортному засобі у напрямку прикордонної зони Подільського району Одеської області, та ОСОБА 1 надавала ОСОБА_9 усні вказівки та поради щодо порядку та способу перетину державного кордону України з Республікою Молдова поза пунктами пропуску.
В той же час ОСОБА_10 , діючи за вказівкою ОСОБА_8 , направилась на АДРЕСА_3 , де о 12.30 год відповідно до наданих ОСОБА 1 усних вказівок передала неповнолітньому ОСОБА_11 , який не був обізнаний про вчинення злочину, імітаційні грошові кошти в сумі 7000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ складало 291864 грн 30 коп.
Однак зазначені незаконні дії ОСОБА_8 та ОСОБА 1 були викриті працівниками правоохоронних органів, після чого їх незаконна діяльність була припинена.
Такі дії ОСОБА_8 кваліфікуються за ч.3 ст.332 КК України як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів.
02 лютого 2026 року між начальником Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_12 та обвинуваченою ОСОБА_8 за участю захисника ОСОБА_13 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст..472 КПК України.
20.07.2026 відповідно до ч.8 ст.474 КПК України сторони уклали додаткову угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_12 та обвинувачена ОСОБА_8 за участю захисника ОСОБА_13 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.3 ст.332 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні, зобов`язується викрити інших учасників кримінального правопорушення, а також добровільно здійснила внесок на потреби ЗСУ в сумі 50000 грн. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна нести ОСОБА_8 , – із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, строком на 2 роки. Згідно ст..75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком. У відповідності до вимог ст..77 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна до обвинуваченої ОСОБА_8 не застосовувати. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст..473 КПК України, та наслідки її невиконання. 
Застосування спеціальної конфіскації умовами угоди не передбачене.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке згідно ч.5 ст.12 КК України класифікується як тяжкий злочин. Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.332 КК України, не є корупційним кримінальним правопорушенням та кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між начальником Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_12 та обвинуваченою ОСОБА_14 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 02 лютого 2026 року про визнання винуватості між начальником Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_12 та обвинуваченою ОСОБА_14 зі змінами згідно угоди від 20.07.2026.
ОСОБА_15  визнати винуватою за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання відповідно до ч.1 ст.69 КК України у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, строком на два роки.
Згідно ст..ст.75, 76 КК України обвинувачену ОСОБА_8 від відбування основного покарання, призначеного цим вироком, звільнити з випробуванням строком на два роки, якщо вона протягом цього строку не вчинить нового кримінального правопорушення, буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.
Відповідно до ст..77 КК України не призначати ОСОБА_16 додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Запобіжний захід у вигляді застави, обраний відносно обвинуваченої ОСОБА_8 , залишити до набрання вироком законної сили, потім скасувати.
Заставу в сумі 302800 грн, внесену на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області за ОСОБА_17 згідно ухвали слідчого судді у справі №521/4657/25 на підставі квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки ПН139 від 31 березня 2025 року, після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_18 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копії вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

СУДДЯ