Справа № 464/5593/24
пр.№ 1-кп/464/116/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2026 року Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024141410000571 від 28.06.2024, про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красне Буського району Львівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 27.03.2024 Сихівським районним судом м. Львова за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, від відбування якого на підставі ст. 75 КК України звільненого з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; покарання не відбув, судимість не погашена,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,
з участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6 ,
у с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановлені досудовим розслідуванням спосіб і час незаконно придбав невстановлену кількість наркотичного засобу, обіг якого обмежено, - метадон, який зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.
26.07.2024 близько 19:00 год, в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», перебуваючи біля квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 незаконно збув особі, яка діяла під зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 » (анкетні дані змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), 5 (п`ять) таблеток білого кольору у частині блістера з маркуванням «Метафін», які згідно з висновком експерта містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон, масою 0,0434 грама, отримавши від незаконного збуту грошові кошти в сумі 200 грн.
Цього ж дня особа зі зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 » придбані за наведених обставин 5 (п`ять) таблеток білого кольору у частині блістера з маркуванням «Метафін», які згідно з висновком експерта містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон, масою 0,0434 грама, добровільно видав працівникам поліції.
Окрім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановлені досудовим розслідуванням спосіб і час незаконно повторно придбав невстановлену кількість наркотичного засобу, обіг якого обмежено, - метадон, який зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.
28.08.2024 близько 19:30 год., в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», перебуваючи біля квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 повторно незаконно збув особі зі зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 » 1 (одну) таблетку білого кольору у частині чарункової упаковки, яка згідно з висновком експерта містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон, масою 0,0242 грама, отримавши від незаконного збуту грошові кошти в сумі 200 грн.
Цього ж дня особа зі зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 » придбану за наведених обставин 1 (одну) таблетку білого кольору у частині чарункової упаковки, яка містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон, масою 0,0242 грама, добровільно видав працівникам поліції.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав. Пояснив, що є наркозалежним і перебуває на замісній підтримувальній терапії. Стверджував, що збуту таблеток «Метафін» 26.07.2024 та 28.08.2024 не вчиняв, оскільки передавав знайомому - також наркозалежному - не метадон, а таблетки «Габана», які, за його словами, нерідко вживають наркозалежні для полегшення стану. Щодо зафіксованої на відеозаписі передачі йому грошових коштів зазначив, що це була не плата за наркотичний засіб, а повернення раніше позичених ним коштів. При цьому пояснити, у який спосіб він придбав препарат «Габана», обвинувачений не зміг.
Крім того, обвинувачений звернув увагу на те, що під час обшуку за місцем його проживання були виявлені саме ті таблетки, які він отримує в межах програми замісної підтримувальної терапії від лікарів, а не будь-які заборонені чи інші сторонні препарати. Наявність слідів порошкоподібної речовини на вилученому посуді обвинувачений пояснив тим, що деколи розчиняє отримані ним таблетки замісного препарату у воді, аби їх легше було вживати.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його винуватість у вчиненні описаних вище діянь знайшла підтвердження під час судового розгляду та підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.
Даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 12024141410000571 від 28.06.2024, відповідно до якого 05.06.2024 надійшов рапорт слідчого СВ ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області про те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 12024141410000291 від 02.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, було встановлено особу, яка здійснювала збут наркотичних засобів.(т.1 а.с.п. 83)
Постановою прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_8 про проведення контролю за вчиненням злочину від 16.07.2024, якою працівникам СКП ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області доручено з метою пошуку, фіксації та перевірки під час досудового розслідування відомостей про збут наркотичних засобів ОСОБА_4 провести контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки із залученням особи зі зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , з використанням заздалегідь ідентифікованих грошових коштів. (т.1 а.с.п. 88-89)
Протоколом огляду грошових купюр від 26.07.2024, згідно з яким проведено огляд банкноти номіналом 200 грн серії AY 3035025, призначеної для проведення оперативної закупки наркотичного засобу «метадон» у ОСОБА_4 (т.1 а.с.п. 90-91)
Протоколом огляду покупця від 26.07.2024, з якого вбачається, що у період з 18:00 год. по 18:25 год. у службовому кабінеті № 407 ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області на пр. Червоної Калини, 66 у м. Львові проведено огляд особи зі зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 », під час якого жодних речей та грошових коштів при ньому не виявлено, після чого йому вручено оглянуті грошові кошти в сумі 200 грн. (т.1 а.с.п. 92)
Протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 29.07.2024, згідно з яким 26.07.2024 після проведення огляду грошових купюр та огляду покупця « ОСОБА_7 » близько 18:39 год. вийшов зі службового автомобіля та попрямував у сторону будинку № 7 на вул. Чукаріна у м. Львові, а о 19:06 год. повернувся до службового автомобіля, після чого в присутності двох понятих видав фрагмент блістера з п`ятьма таблетками «Метафін», які, за його поясненням, придбав того ж дня у ОСОБА_4 за 200 грн за адресою: м. Львів, вул. Чукаріна, 7. Вилучені таблетки поміщено в спецпакет № PSP1223714. (т.1 а.с.п. 101-102)
Даними протоколу огляду місця події від 26.07.2024, відповідно до якого об`єктом огляду була ділянка місцевості на пр. Червоної Калини, 35 у м. Львові, де перебував « ОСОБА_7 », який повідомив, що має при собі блістер із п`ятьма таблетками «Метафін» ТДВ «Інтерхім», придбаними ним 26.07.2024 у знайомого на ім`я ОСОБА_9 , та видав фрагмент блістера з п`ятьма таблетками з маркуванням на звороті «Метафін ІС», ТДВ «Інтерхім», 10 таблеток по 10 мг метадону гідрохлориду; таблетки вилучено та упаковано в спецпакет НПУ № PSP1223714. (т.1 а.с.п. 93-99)
Постановою старшого слідчого СВ ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 від 27.07.2024, якою п`ять таблеток білого кольору з маркувальними написами «Метафін» у частині блістера визнано речовими доказами. (т.1 а.с.п. 100)
Висновком експерта від 06.08.2024 № СЕ-19/109-24/11298-НЗПРАП, згідно з яким надані на дослідження таблетки в частині блістера, вилучені під час огляду місця події у « ОСОБА_7 », містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон; загальна кількість метадону (основи) становить 0,0434 грама. (т.1 а.с.п. 103-107)
Даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 12024141410000755 від 30.08.2024, відповідно до якого 09.08.2024 надійшов рапорт старшого слідчого ОСОБА_10 про повторне здійснення збуту наркотичного засобу. (т.1 а.с.п. 102)
Постановою прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_5 про проведення контролю за вчиненням злочину від 16.08.2024, якою доручено провести оперативну закупку наркотичного засобу «метадон» у ОСОБА_4 із залученням особи зі зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 » на умовах конфіденційного співробітництва з використанням заздалегідь ідентифікованих грошових коштів. (т.1 а.с.п. 112-113)
Протоколом ідентифікації та огляду грошових коштів від 28.08.2024, згідно з яким проведено огляд грошових коштів у сумі 200 грн (номіналом 100 грн - УК 8129042, номіналом 50 грн - ЕА 5792194, номіналом 50 грн - АБ 4555963), які після ідентифікації передано « ОСОБА_7 » для проведення оперативної закупки таблетки наркотичного засобу «метадон» у ОСОБА_4 (т.1 а.с.п. 115-117)
Протоколом огляду покупця від 28.08.2024, з якого вбачається, що у період з 17:20 год. по 17:40 год. у службовому кабінеті № 407 ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області проведено огляд « ОСОБА_7 », під час якого жодних речей та грошових коштів при ньому не виявлено, після чого йому вручено оглянуті грошові кошти в сумі 200 грн. (т.1 а.с.п. 118-119)
Протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 29.08.2024, згідно з яким 28.08.2024 після проведення огляду грошових коштів та огляду покупця « ОСОБА_7 » близько 19:29 год. вийшов зі службового автомобіля та попрямував у сторону будинку № 7 на вул. Чукаріна у м. Львові, а о 19:50 год. повернувся до службового автомобіля, після чого в присутності двох понятих видав фрагмент блістера з однією таблеткою «Метафін», яку, за його поясненням, придбав того ж дня у ОСОБА_4 за 200 грн за вказаною адресою. Вилучену таблетку поміщено в спецпакет № WAR1114327. (т.1 а.с.п. 124-125)
Даними протоколу огляду місця події від 28.08.2024, відповідно до якого об`єктом огляду була ділянка місцевості навпроти будинку № 2 на вул. Козловського у м. Львові, де перебував « ОСОБА_7 », який повідомив, що має при собі одну таблетку метадону, придбану у знайомого на ім`я ОСОБА_9 ; таблетку вилучено та упаковано в спецпакет. (т.1 а.с.п. 120-122)
Постановою старшого слідчого СВ ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 від 28.08.2024, якою одну таблетку білого кольору у частині блістера визнано речовим доказом. (т.1 а.с.п. 123)
Висновком експерта від 30.08.2024 № СЕ-19/109-24/12706-НЗПРАП, згідно з яким надана на дослідження таблетка в частині чарункової упаковки, вилучена 28.08.2024 під час огляду місця події у « ОСОБА_7 », містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон; загальна кількість метадону (основи) становить 0,0242 грама. (т.1 а.с.п. 126-130)
Протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій «аудіо-, відеоконтроль особи» від 12.09.2024 та дослідженими в судовому засіданні відеозаписами, згідно з якими 26.07.2024 та 28.08.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення оперативних закупок за участю особи зі зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 » зафіксовано факти передачі ОСОБА_4 таблеток «Метафін» за грошові кошти в сумі 200 грн, зокрема 26.07.2024 передано фрагмент блістера з п`ятьма таблетками, а 28.08.2024 - фрагмент блістера з однією таблеткою білого кольору. (т.2 а.с.п. 47-48)
Протоколом про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії «зняття інформації з електронних комунікаційних мереж» від 12.09.2024 та дослідженими аудіозаписами, згідно з якими зафіксовано домовленості інших осіб з ОСОБА_4 про зустрічі та придбання у нього заборонених речовин (т. 2, а.с. 28–37).
Відповідями КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» № 348 від 08.04.2026, № 442 від 14.05.2026 та № 538 від 19.06.2026, згідно з якими ОСОБА_4 перебуває на обліку в лікаря-нарколога з червня 2024 року з діагнозом «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів», є пацієнтом державної лікувальної програми замісної підтримувальної терапії у періоди з 27.06.2024 по 11.09.2024 та з 07.05.2025 по теперішній час. Замісний препарат метадону гідрохлорид він отримував та вживав перорально безпосередньо в медичному центрі, а саме: 01.07.2024 - добова доза 40 мг (4 таблетки по 10 мг), 02.07.2024 - добова доза 50 мг (2 таблетки по 25 мг), а з 03.07.2024 і до 25.08.2024 - добова доза 75 мг (3 таблетки по 25 мг). З 26.08.2024 обвинуваченого переведено на самостійний прийом препарату: 26.08.2024 він отримав препарат на 6 днів із добовою дозою 75 мг, а всього 525 мг - 21 таблетку по 25 мг. Крім того, медичний центр повідомив, що лікарський засіб «Габана» ОСОБА_4 не призначався, оскільки такий препарат не входить до переліку препаратів, що використовуються закладом при наданні наркологічної допомоги.
Висновком судово-психіатричного експерта від 25.09.2024 № 1285, згідно з яким ОСОБА_4 на теперішній час виявляє ознаки психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, і може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період інкримінованих йому дій він також виявляв ознаки психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, і міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.
Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Наведені вище докази здобуті у передбачений законом спосіб, узгоджуються між собою, не містять істотних суперечностей та в сукупності є достатніми для висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_4 у незаконному збуті наркотичних засобів 26.07.2024 та повторно 28.08.2024.
Суд виходить із того, що склад переданих обвинуваченим таблеток установлено не зі слів покупця, а висновками експертів, які досліджували ті самі таблетки, які безпосередньо після зустрічі з обвинуваченим були вилучені у покупця, упаковані в спецпакети № PSP1223714 та № WAR1114327 і в такому вигляді надійшли на дослідження. Обидва рази безпосередньо перед зустріччю з обвинуваченим особу зі зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 » було оглянуто, жодних речей і грошових коштів при ньому не виявлено, після чого йому вручено заздалегідь ідентифіковані грошові кошти. Проміжок часу між врученням коштів, зустріччю з обвинуваченим і поверненням покупця до службового автомобіля становив кілька десятків хвилин і повністю охоплювався спостереженням працівників поліції та фіксацією засобами негласних слідчих (розшукових) дій, що виключає версію про появу наркотичного засобу у покупця з іншого джерела або про підміну вилученого.
Сам факт передачі обвинуваченим таблеток «Метафін» покупцеві під час обох закупок безпосередньо зафіксований відеозаписами аудіо-, відеоконтролю особи, дослідженими в судовому засіданні. Та обставина, що передачу покупцем грошових коштів обвинуваченому зафіксовано на відеозаписі лише під час однієї з двох закупок, не породжує сумніву в оплатному характері обох передач, оскільки за другим епізодом отримання обвинуваченим коштів підтверджується сукупністю інших доказів: покупця було оглянуто безпосередньо перед зустріччю, жодних грошей при ньому не виявлено, після чого йому вручено заздалегідь ідентифіковану банкноту, а після повернення до службового автомобіля він видав наркотичний засіб, не маючи при собі раніше врученої суми.
Доводи обвинуваченого про те, що він передавав « ОСОБА_7 » не метадон, а таблетки «Габана», не заслуговують на увагу та спростовується висновками експерта від 06.08.2024 № СЕ-19/109-24/11298-НЗПРАП та від 30.08.2024 № СЕ-19/109-24/12706-НЗПРАП, згідно з якими вилучені у покупця безпосередньо після кожної з двох зустрічей таблетки містять саме метадон. Вказане узгоджується і з даними протоколів огляду місця події, згідно з якими покупець видав фрагменти блістерів із маркуванням «Метафін ІС», ТДВ «Інтерхім», 10 таблеток по 10 мг метадону гідрохлориду, тобто маркування самої упаковки прямо вказувало на препарат метадону, а не на препарат, названий обвинуваченим. Дані доводи також спростовується відповіддю КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» № 348 від 08.04.2026, згідно з якою лікарський засіб «Габана» обвинуваченому не призначався і взагалі не входить до переліку препаратів, які використовуються цим закладом при наданні наркологічної допомоги, а отже, обвинувачений не міг отримати цей препарат у межах замісної підтримувальної терапії. Зрештою, сам обвинувачений не зміг пояснити ані джерела, ані обставин придбання ним препарату «Габана». Більше того, згідно з «Держаного реєстру лікарських засобів України» лікарський засіб «Габана» є рецептурним.
Поряд із цим суд враховує, що згідно з відповідями КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» у період з 01.07.2024 по 25.08.2024, тобто й станом на 26.07.2024, обвинувачений отримував замісний препарат метадону виключно перорально безпосередньо в медичному центрі та не мав права виносити таблетки за його межі. За таких обставин таблетки з маркуванням «Метафін», збуті обвинуваченим 26.07.2024, за жодних умов не могли походити з легального джерела, а отже, були придбані ним незаконно, як і стверджує сторона обвинувачення.
Не заслуговує на увагу і доводи обвинуваченого про те, що зафіксована на відеозаписі передача йому грошових коштів була не платою за наркотичний засіб, а поверненням раніше позичених ним грошей. Кошти, які покупець передав обвинуваченому, - це ті самі заздалегідь ідентифіковані грошові кошти в сумі 200 грн, які були оглянуті, зафіксовані за серіями та номерами і вручені особі зі зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 » безпосередньо перед зустріччю з обвинуваченим, причому під час огляду покупця жодних власних коштів при ньому виявлено не було, а отже, повертати обвинуваченому власний борг йому було нічим. Також, жодних об`єктивних даних про існування між обвинуваченим і покупцем боргових відносин суду не надано і на відеозаписах чи в матеріалах негласних слідчих (розшукових) дій не зафіксовано.
Наведені показання обвинуваченого суд розцінює як обраний ним спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.
Судом не встановлено і ознак провокації (підбурювання) до вчинення злочину. Оперативній закупці передували зафіксовані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомості про причетність обвинуваченого до збуту наркотичних засобів, а результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж підтверджують, що інші особи, не пов`язані з правоохоронними органами, самостійно зверталися до ОСОБА_4 з приводу придбання заборонених речовин. Отже, умисел на збут наркотичних засобів сформувався в обвинуваченого незалежно від дій правоохоронних органів, які лише зафіксували злочинну діяльність, що вже здійснювалася, а покупець не вчиняв дій, які б спонукали обвинуваченого до збуту.
Оцінюючи психічний стан обвинуваченого, судом враховано висновок судово-психіатричного експерта від 25.09.2024 № 1285, за яким ОСОБА_4 як на теперішній час, так і в період інкримінованих йому дій виявляв ознаки психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів (синдром залежності), проте міг усвідомлювати свої дії та керувати ними і у застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує. Установлений експертом синдром залежності від опіоїдів осудності не виключає і не обмежує здатності обвинуваченого усвідомлювати фактичну сторону та суспільну небезпечність своїх дій, однак враховується судом як дані про особу винного при призначенні покарання.
Вирішуючи питання про правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, суд виходить із того, що предметом кримінального правопорушення в цьому провадженні є метадон, віднесений Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Обвинувачений, діючи умисно та з корисливих мотивів, незаконно придбав цей наркотичний засіб, зберігав його за місцем свого проживання та двічі за плату передав іншій особі. Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002, збутом наркотичних засобів слід визнавати будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч закону, а відповідальність за збут настає незалежно від розміру наркотичного засобу, тому невелика кількість збутого обвинуваченим метадону на кваліфікацію його дій не впливає.
Дії ОСОБА_4 за епізодом від 26.07.2024 органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів.
Дії ОСОБА_4 за епізодом від 28.08.2024 органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів, вчинені повторно. 
Окрім цього, органом досудового розслідування ОСОБА_4 ставиться у вину також те, що він, умисно, керуючись корисливим мотивом, у невстановлені слідством спосіб і час незаконно придбав невстановлену кількість наркотичного засобу – метадон, яку повторно зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту до 28.08.2024. 
28.08.2024 в період часу з 21:15 год. по 23:12 год. у ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , серед іншого було виявлено та вилучено: 2 (дві) частини чарункових упаковок з таблетками в кількості 3 (три) одиниці, які згідно висновку експерта містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон, масою 0,0712 грама; 2 (два) скляні стакани та 1 (один) керамічний стакан, на поверхнях яких наявна порошкоподібна речовина білого кольору, яка згідно висновку експерта містить наркотичний засіб, зокрема, метадон масою 0,0863 грама; 1 (один) скляний стакан, на поверхнях якого наявна порошкоподібна речовина білого кольору, яка згідно висновку експерта містить наркотичний засіб метадон масою 0,0176 грама. Всього вилучено метадону, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, масою 0,1751 грама. та які ОСОБА_4 за вищеописаних обставин повторно незаконно придбав та зберігав за вказаною адресою з метою збуту. Ці дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК України.
На підтвердження цього обвинувачення стороною обвинувачення надано: протокол обшуку від 28.08.2024, згідно з яким у квартирі АДРЕСА_2 виявлено та вилучено три таблетки білого кольору у двох частинах блістера, два скляних та один керамічний стакан із порошкоподібною речовиною білого кольору, один скляний стакан із залишками порошкоподібної речовини, двоє електронних ваг, дві банківські картки «Монобанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , дев`ятнадцять металевих і скляних трубочок різного розміру; висновки експерта від 30.08.2024 № СЕ-19/109-24/12704-НЗПРАП, № СЕ-19/109-24/12703-НЗПРАП та № СЕ-19/109-24/12702-НЗПРАП про наявність у вилучених об`єктах наркотичного засобу метадон у наведених кількостях; протокол огляду предмета від 11.09.2024 - мобільного телефона «Xiaomi Redmi 7A» з IMEI НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 та сім-картками НОМЕР_5 , НОМЕР_6 .
Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 03.09.2024 накладено арешт на майно, вилучене 28.08.2024 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . Постановою старшого слідчого СВ ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області від 12.09.2024 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7A» з IMEI НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 та сім-картками НОМЕР_5 , НОМЕР_6 визнано речовим доказом, а ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 19.09.2024 на це майно накладено арешт.
Дослідивши та оцінивши ці докази, суд виходить із того, що обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України, у частині придбання та зберігання наркотичних засобів є спеціальна мета - мета збуту, яка не може презюмуватися із самого лише факту виявлення наркотичного засобу і підлягає доказуванню на загальних підставах (ст. 91 КПК України).
Насамперед суд враховує, що за цим епізодом обвинуваченому ставиться у вину незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу метадон. Предметом доказування є походження та призначення саме того метадону, який був вилучений за місцем проживання обвинуваченого.
Разом з тим, згідно з відповідями КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» № 442 від 14.05.2026 та № 538 від 19.06.2026, з 26.08.2024 ОСОБА_4 було переведено на самостійний прийом замісного препарату, і саме 26.08.2024, тобто за два дні до обшуку, він на цілком законних підставах отримав у медичному закладі в межах державної лікувальної програми замісної підтримувальної терапії 21 таблетку метадону для самостійного прийому впродовж шести днів.
За таких обставин сам лише факт виявлення 28.08.2024 за місцем проживання обвинуваченого трьох таблеток метадону масою 0,0712 грама, а також слідів порошкоподібної речовини з вмістом метадону на побутовому посуді жодним чином не спростовує законності походження цього наркотичного засобу, оскільки і кількість вилученого, і сама його наявність повністю узгоджуються з обсягом препарату, отриманого обвинуваченим у медичному закладі двома днями раніше. Пояснення обвинуваченого про те, що виявлені таблетки є препаратом замісної підтримувальної терапії, а сліди речовини на посуді залишилися внаслідок того, що він деколи розчиняє ці таблетки у воді для полегшення їх вживання, узгоджуються з даними медичного закладу про переведення його на самостійний прийом препарату, є послідовними, не суперечать іншим дослідженим доказам і стороною обвинувачення нічим не спростовані. Жодних доказів того, що вилучений метадон має інше походження, ніж препарат, виданий ОСОБА_4 державою в межах програми замісної підтримувальної терапії, стороною обвинувачення суду не надано, як не надано і доказів того, що обвинувачений незаконно придбав будь-яку іншу кількість метадону, ніж та, яку він отримав легально. Таблетки не були розфасовані на разові дози, а їх кількість не перевищує обсягу легально отриманого препарату.
Отже, за цим епізодом стороною обвинувачення не доведено ані незаконності придбання ОСОБА_4 вилученого наркотичного засобу, ані наявності у нього мети збуту цього засобу, тобто обов`язкових ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України.
Жодних інших доказів, які б підтверджували незаконне придбання та зберігання ОСОБА_4 з метою збуту наркотичного засобу, виявленого під час обшуку 28.08.2024, стороною обвинувачення суду не надано.
Всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий стороною обвинувачення доказ з точки зору належності, допустимості й достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що такі докази - як кожен окремо, так і в їх сукупності - прямо чи опосередковано не підтверджують наявності в діянні обвинуваченого обов`язкових ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконності придбання наркотичного засобу та мети його збуту. За таких обставин ОСОБА_4 за обвинуваченням у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, вчинених повторно, наркотичного засобу метадон масою 0,1751 грама, виявленого 28.08.2024 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , слід виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю наявності в його діянні складу кримінального правопорушення.
Разом з тим виправдання ОСОБА_4 за наведеним епізодом жодним чином не впливає на правильність кваліфікації решти його дій за ч. 2 ст. 307 КК України. Кваліфікуюча ознака повторності ґрунтується не на епізоді незаконного зберігання наркотичного засобу, виявленого під час обшуку, а виключно на тому, що незаконному збуту наркотичного засобу 28.08.2024 передував тотожний збут, вчинений обвинуваченим 26.07.2024, який визнано судом доведеним. Так само не змінюється й обсяг доведеного обвинувачення в частині незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу з метою збуту, оскільки таке придбання та зберігання, як установлено судом, охоплювалося кожним з двох епізодів збуту і передувало передачі наркотичного засобу покупцеві. Отже, недоведеність окремого епізоду не усуває жодної з ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за яким стороною обвинувачення доведено винуватість, і не є підставою для перекваліфікації його дій на ч. 1 ст. 307 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено, оскільки таких обставин обвинувальним актом не зазначено, а стороною обвинувачення про їх наявність не заявлялося. Визнання ж судом з власної ініціативи обставини, яка обтяжує покарання і не була предметом обвинувачення, погіршує становище обвинуваченого та суперечить засадам змагальності сторін і меж судового розгляду (ст.ст. 22, 337 КПК України).
При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України належать до тяжких злочинів; дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за умисний корисливий злочин, судимість не погашена, нові злочини вчинив протягом іспитового строку, призначеного вироком Сихівського районного суду м. Львова від 27.03.2024; перебуває на обліку в лікаря-нарколога з діагнозом «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів» і є пацієнтом програми замісної підтримувальної терапії; за місцем проживання характеризується неоднозначно - згідно з характеристикою голови правління ОСББ «Чукаріна 7» ОСОБА_11 від 27.09.2024 сусіди відгукуються про нього і нейтрально, і негативно, при цьому неодноразово надходили скарги на гучну та агресивну поведінку осіб, які відвідують його квартиру, на засмічення ними місць загального користування та пошкодження вхідних дверей під`їзду; а також відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Враховуючи наведене, а також конкретні обставини вчинення злочинів, суд, керуючись принципом індивідуалізації покарання, дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України, а за ч. 2 ст. 307 КК України - з обов`язковим додатковим покаранням у виді конфіскації майна. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.
Визначаючи конкретний вид і розмір покарання, суд виходить із роз`яснень, викладених у пунктах 1 і 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з якими суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень. 
Зважаючи на це, за ч. 1 ст. 307 КК України суд враховує, що за цим епізодом наркотичний засіб збуто вперше, його кількість (0,0434 грама) є незначною і реальних суспільно небезпечних наслідків не настало. Водночас обвинувачений вчинив цей злочин, маючи непогашену судимість за умисний корисливий злочин і перебуваючи в межах іспитового строку, встановленого попереднім вироком, що не дає підстав для призначення покарання в мінімальному розмірі. З урахуванням наведеного суд призначає обвинуваченому покарання, наближене до мінімальної межі санкції у виді позбавлення волі.
Водночас за ч. 2 ст. 307 КК України суд не вбачає підстав для призначення покарання, наближеного до мінімальної межі санкції, оскільки повторний збут наркотичного засобу вчинено обвинуваченим уже після того, як він вчинив тотожне діяння, і в період іспитового строку, встановленого попереднім вироком, що свідчить про стійкість його протиправної спрямованості та про те, що застосований до нього раніше підхід (звільнення з іспитовим строком) виявився недостатнім. Про стійкість умислу на збут свідчать і результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, які вказують на систематичне звернення до обвинуваченого інших осіб з приводу придбання заборонених речовин. Разом з тим, з огляду на незначну масу збутого наркотичного засобу, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає надмірним призначення покарання, наближеного до максимальної межі санкції, і призначає покарання у виді позбавлення волі в її середніх межах. Додаткове покарання у виді конфіскації майна є обов`язковим за санкцією ч. 2 ст. 307 КК України і призначається судом незалежно від майнового стану обвинуваченого.
Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим, індивідуалізованим і пропорційним вчиненому, відповідає меті покарання, визначеній ст. 50 КК України, і не є ані надмірно м`яким, ані надмірно суворим.
При призначенні остаточного покарання суд враховує положення ч. 1 ст. 70 КК України, відповідно до якої при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Поряд із цим суд враховує, що вироком Сихівського районного суду м. Львова від 27.03.2024 ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, від відбування якого його на підставі ст. 75 КК України звільнено з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки. Цей вирок набрав законної сили, судимість за ним не погашена і не знята, а іспитовий строк станом на 26.07.2024 та 28.08.2024 не сплив.
Кримінальні правопорушення, за які ОСОБА_4 засуджується цим вироком, вчинені ним 26.07.2024 та 28.08.2024, тобто саме протягом іспитового строку, встановленого вироком від 27.03.2024. Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими у ст.ст. 71, 72 КК України. 
Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Оскільки ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання був звільнений з випробуванням і фактично його не відбував, невідбутою частиною покарання за вироком від 27.03.2024 є все призначене цим вироком покарання, тобто 5 (п`ять) років позбавлення волі.
З урахуванням характеру та ступеня тяжкості вчинених нових злочинів, того, що обвинувачений не виправдав виявленої до нього довіри і став на шлях вчинення нових умисних тяжких злочинів невдовзі після звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за попереднім вироком частково. 
Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 28.08.2024 ОСОБА_4 фактично затримано о 21:15 год. 28.08.2024, а ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 30.08.2024 до нього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави. Відповідно до листа начальника ДУ «Львівська установа виконання покарань № (19)» від 06.05.2025 № 9/3136 ОСОБА_4 звільнено з-під варти 06.05.2025 у зв`язку з внесенням застави в розмірі 242 240 грн заставодавцем ОСОБА_12 .
Строк попереднього ув`язнення з 28.08.2024 по 06.05.2025 включно підлягає зарахуванню у строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішуючи відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 368 КПК України питання про запобіжний захід до набрання вироком законної сили, суд виходить із того, що запобіжний захід не є ані складовою частиною покарання, ані заходом, що передує його відбуванню, а слугує виключно меті забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому сам лише факт призначення покарання у виді позбавлення волі не є достатньою та автоматичною підставою для зміни раніше обраного запобіжного заходу на більш суворий.
Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 30.08.2024 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави як альтернативного запобіжного заходу. 06.05.2025 заставодавцем ОСОБА_12 внесено заставу в розмірі 242 240 грн, у зв`язку з чим обвинуваченого звільнено з-під варти, а отже, з цього моменту щодо нього діє запобіжний захід у виді застави. Впродовж усього подальшого судового розгляду ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків не порушував, від суду не переховувався, без поважних причин у судові засідання не з`являвся, не намагався незаконно впливати на учасників кримінального провадження чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; клопотань про зміну запобіжного заходу на більш суворий сторона обвинувачення не заявляла, а доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суду не надала. Крім того, суд враховує значний розмір внесеної застави, який сам по собі є дієвим стримувальним чинником, що забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а також те, що вирок не набрав законної сили і обвинувачений вважається невинуватим до набрання ним законної сили (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України).
За таких обставин суд, дійшов висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу і вважає за необхідне залишити раніше обраний ОСОБА_4 запобіжний захід без змін до набрання вироком законної сили.
Вирішуючи питання про долю речових доказів, суд керується ст. 100 КПК України, за приписами якої гроші, цінності та інше майно, які були знаряддями чи засобами вчинення кримінального правопорушення і належать обвинуваченому, конфіскуються, а речі, вилучені з обігу, передаються відповідним установам або знищуються. З огляду на це наркотичні засоби, вилучені під час оперативних закупок та обшуку, як речі, вилучені з цивільного обігу, підлягають знищенню, як підлягають знищенню й електронні ваги, металеві та скляні трубочки і посуд зі слідами наркотичного засобу, що не становлять матеріальної цінності. Мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7A» знаряддям чи засобом вчинення кримінального правопорушення не є, проте він належить обвинуваченому на праві власності, на нього накладено арешт, а цим вироком ОСОБА_4 призначено додаткове покарання у виді конфіскації майна, тому цей телефон, як і інше належне обвинуваченому майно, підлягає конфіскації в дохід держави в порядку виконання додаткового покарання, передбаченого ст. 59 КК України, а не поверненню власникові.
Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Оскільки запобіжний захід у виді застави залишається без змін до набрання вироком законної сили, а після набрання вироком законної сили його дія припиняється, застава, яку в дохід держави не звернено, підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_12 після набрання вироком законної сили. Підстав для звернення застави в дохід держави, передбачених ст. 182 КПК України, судом не встановлено, оскільки покладених на нього обов`язків обвинувачений не порушував.
Вирішуючи відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України питання про арешт майна, суд виходить із того, що згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, і скасовує арешт лише щодо майна, яке не підлягає спеціальній конфіскації, не є речовим доказом, на нього не накладено стягнення та не застосовано конфіскацію як вид покарання. У цьому провадженні жодної з підстав для скасування арешту не встановлено: обвинуваченому призначено додаткове покарання у виді конфіскації майна, мобільний телефон, що належить обвинуваченому, є речовим доказом і підлягає конфіскації в порядку виконання додаткового покарання, а з обвинуваченого стягуються процесуальні витрати. Крім того, обставини, які були підставою для накладення арешту, не відпали, а збереження арешту є необхідним для забезпечення реального виконання вироку в частині додаткового покарання, конфіскації речових доказів та стягнення процесуальних витрат, а тому підстави для скасування арешту, накладеного ухвалами слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 03.09.2024 та від 19.09.2024 на майно ОСОБА_4 , відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертиз у цьому кримінальному провадженні, становлять 8 708 грн 72 коп. З них витрати на проведення експертиз наркотичного засобу, вилученого 28.08.2024 під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого, тобто за епізодом, за яким його виправдано, становлять 5 300 грн 96 коп., а саме: 1 893 грн 20 коп. - за експертизою трьох таблеток у частинах чарункових упаковок (висновок від 30.08.2024 № СЕ-19/109-24/12704-НЗПРАП), 1 893 грн 20 коп. - за експертизою порошкоподібної речовини (висновок від 30.08.2024 № СЕ-19/109-24/12703-НЗПРАП) та 1 514 грн 56 коп. - за експертизою речовини у скляному стакані (висновок від 30.08.2024 № СЕ-19/109-24/12702-НЗПРАП).
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Наведена норма пов`язує обов`язок відшкодування таких витрат виключно з ухваленням обвинувального вироку, а тому витрати, понесені у зв`язку з доказуванням обвинувачення, від якого особу виправдано, покладенню на неї не можуть і, за загальним правилом ст. 118 КПК України, здійснюються за рахунок коштів державного бюджету. Покладення на виправданого витрат за недоведеним обвинуваченням суперечило б і презумпції невинуватості, закріпленій у ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України.
З огляду на це стягненню з ОСОБА_4 на користь держави підлягають процесуальні витрати в розмірі 3 407 грн 76 коп. (8 708 грн 72 коп. - 5 300 грн 96 коп.), тобто витрати, понесені у зв`язку з доказуванням обвинувачення, за яким його визнано винуватим, тоді як витрати на проведення експертиз за епізодом, за яким його виправдано, у розмірі 5 300 грн 96 коп. слід віднести на рахунок держави.
Керуючись статтями 17, 94, 124, 174, 177, 182, 368, 370, 373–376 Кримінального процесуального кодексу України,
у х в а л и в :

ОСОБА_4  за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за епізодом від 28.08.2024 (незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу, виявленого під час обшуку за місцем його проживання), визнати невинуватим та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю наявності в його діянні складу кримінального правопорушення.
ОСОБА_4  визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити покарання:
-за ч. 1 ст. 307 КК України - 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 307 КК України - 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити  ОСОБА_4  покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 27.03.2024 - у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі - та остаточно призначити  ОСОБА_4  покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання на виконання цього вироку.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 28.08.2024 по 06.05.2025 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді застави до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Заставу в розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, внесену заставодавцем ОСОБА_12 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області, після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_12 .
Речові докази:
-наркотичний засіб метадон, вилучений 26.07.2024 та упакований у спецпакет № PSP1223714, наркотичний засіб метадон, вилучений 28.08.2024 та упакований у спецпакет № WAR1114327, а також наркотичні засоби, вилучені під час обшуку 28.08.2024 (спецпакет № WAR1114246 та інші), - знищити;
-двоє електронних ваг та дев`ятнадцять металевих і скляних трубочок - знищити;
-мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7A» з IMEI НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 із сім-картками, банківські картки АТ «Універсал Банк» («Монобанк») № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , - конфіскувати в дохід держави в порядку виконання додаткового покарання у виді конфіскації майна;
-скляні та керамічний стакани — знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертиз, у розмірі 3 407 (три тисячі чотириста сім) грн 76 коп.
Процесуальні витрати на проведення експертиз за епізодом, за яким ОСОБА_4 виправдано, у розмірі 5 300 (п`ять тисяч триста) грн 96 коп. віднести на рахунок держави.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_13