Справа № 183/8633/24
№ 2-о/183/47/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року місто Самар Дніпропетровської області
Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г., присяжних Сіденко І.В., Кардаш І.В., за участю секретаря судового засідання Чабаненка Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 заінтересовані особи – Самарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 про оголошення особи померлою, 
за участю: заявника – ОСОБА_1 ,
представника заявника – адвоката Каракай В.М.,
представника заінтересованої особи ВЧ – Копнінського-Петріченка О.В., суд –

у с т а н о в и в :

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Заблуду Ганну Іванівну з заявою в окремому провадженні, у якій просить оголосити померлим (загиблим) «22» січня 2024 року військовослужбовця, солдата ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданого Новомосковським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 17.11.2000 р., РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 під час виконання військового обов`язку по захисту держави України в Російсько-Українській війні.
В обґрунтування заяви посилається на те, що заявник є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 10 жовтня 2022 року був призваний на військову службу відповідно до Указу Президента від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію». Військову службу проходив у військовій частині НОМЕР_1 . Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22 січня 2024 року солдат ОСОБА_2 виконував бойове завдання на околицях м. Авдїївка, Донецької області. Згідно з актом про настання смерті від 22 квітня 2024 року солдат розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , орієнтовно о 22 год 30 хв, загинув у результаті артилерійського обстрілу околиць м. Авдїївка, Донецької області, де перебувала розвідувальна рота. Евакуювати тіло солдата ОСОБА_2 не уявлялося можливим, оскільки тіло знаходиться на підконтрольній ворогом території. Враховуючи, що заявник не може отримати свідоцтво про смерть чоловіка, а також отримати статус члена сім`ї загиблого та отримання соціальних виплат – заявник вимушена звернутися до суду з заявою про оголошення її чоловіка померлим.

17 вересня 2024 року ухвалою суду заява прийнята до розгляду та у справі відкрите окреме провадження, призначений розгляд справи у судовому засіданні.
26 листопада 2024 року ухвалою суду зупинене провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , про оголошення фізичної особи померлою до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №755/11021/22.
Ухвалою суду від 20 березня 2026 року поновлене провадження у справі.

Заявник у судовому засіданні підтримала подану заяву та просила суд задовольнити її з підстав, зазначених у ній. Пояснила, що вони з чоловіком були зареєстровані за різними адресами, однак мешкали разом за адресою: АДРЕСА_2 разом із чоловіком та дітьми.
Представник заявника – адвокат Каракай В.М., у судовому засіданні підтримав заяву у повному обсязі та, посилаючись на ті ж підстави, просив її задовольнити, зазначивши, що у заяві про оголошення особи померлою помилково зазначено про встановлення факту на початку речення. А тому просить оголосити чоловіка заявника померлим.
Представник ВЧ НОМЕР_1 залишив вирішення питання за заявою на розсуд суду. Пояснив, що актом службового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_2 в н.п. Авдіївка в результаті отримання поранення помер, однак тіло померлого солдата не було можливості забрати на підконтрольну українській владі територію. Зазначив, що під час воєнного стану усі військовослужбовці, тіл яких немає – вважаються зниклими без вісті. Інформації щодо перебування ОСОБА_2 у полоні немає. Зазначив, що за наявності лише обґрунтованих припущень про загибель, навіть підкріплених свідченнями очевидців бою та матеріалами службових розслідувань, встановлення факту смерті є передчасним і процесуально невірним кроком. Належним інструментом для подолання стану правової невизначеності у таких випадках є саме оголошення особи померлою, що забезпечує стабільність правовідносин та запобігає ризику судової помилки. Інформації щодо перебування ОСОБА_2 у полоні немає.
Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, надали письмові пояснення, відповідно до яких залишили вирішення питання на розсуд суду, зазначивши, що під час воєнного стану усі військовослужбовці, тіл яких немає – вважаються зниклими без вісті. Інформації щодо перебування ОСОБА_2 у полоні немає. 
Представником заінтересованої особи Самарівського відділу ДРАЦС направлена заява щодо розгляду справи за відсутності їхнього представника.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків.
Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Васильківським PC ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 21 червня 2013 року.
ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання. ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до акту, складеного головою квартального комітету № 13 Головань В.С. за участю сусідів кварталу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 – заявник з чоловіком та двома дітьми ОСОБА_5 , 2013 р.н. та ОСОБА_6 , 2015 р.н. проживали за адресою: АДРЕСА_2 .
Заявник ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, відповідно до якого 07 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області складений відповідний актовий запис № 429.
Відповідно до сповіщення сім`ї №449 від 29 січня 2024 року, ОСОБА_1 у сповіщено про те, що її чоловік ОСОБА_2 , вірний військовій присязі, у бою за Батьківщину, виявивши стійкість і мужність, поблизу н.п. Авдіївка Донецької області, зник безвісти 22 січня 2024 року.
Відповідно до акту про настання смерті від 22 квітня 2024 року, складеного командиром ВЧ НОМЕР_1 , начальником медичної служби, командира розвідувальної роти та заступника командир розвідувальної роти з морально-психологічного забезпечення засвідчено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 о 22-30 годині солдат ОСОБА_2 загинув за наступними обставинами: ІНФОРМАЦІЯ_4 о 22-30 годині від командира розвідувальної роти, стало відомо що ОСОБА_2 отримав поранення несумісні з життям. 22 січня 2024 року солдат ОСОБА_2 виконував бойове завдання на південних околицях н.п. Авдіївка Донецької області. 22 січня 2024 року близько 22-30 години солдат ОСОБА_2 внаслідок артилерійського обстрілу колони отримав поранення несумісні з життям, тіло якого знаходиться на підконтрольній ворогом території.
Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20240209-577 вбачається, що з 08 лютого 2024 року Новомосковським РВП ГУНП в Дніпропетровській області внесені відомості щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вважається таким, що зник безвісти за особливих обставин.
З витягу з Єдиного реєстру досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12024041350000133 від 31.01.2024 року, вбачається, що Новомосковським РВП ГУНП в Дніпропетровській області за фактом зникнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ЗСУ, було розпочате досудове розслідування, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.11.2022 № 270 солдат ОСОБА_2 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 22.02.2024 № 77 про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовців 1 розвідувальної роти та роти спеціальної розвідки під час виконання бойового завдання в н.п. Авдіївка, Донецької області, був встановлений факт зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 під час виконання ним обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом територіальної цілісності та незалежності України під час відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 22.02.2024 № 77 про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовців 1 розвідувальної роти та роти спеціальної розвідки під час виконання бойового завдання в н.п. Авдіївка, Донецької області – встановлений факт зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 під час виконання ним обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом територіальної цілісності та незалежності України під час відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 3 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
пунктами 8, 9 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою. На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст.46 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.
Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22 вирішувала виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною другої статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою у разі, якщо є підстави припускати про вірогідну смерть (загибель) особи на території, на якій велись активні бойові дії.
У цій постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила, що законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан». Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні. Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
Ці обставини суд встановлює на підставі відповідних доказів, якими можуть бути, зокрема, але не виключно, накази командира військової частини, бойові розпорядження, акти службового розслідування, матеріали кримінального провадження, інформація державних органів та міжнародних інституцій, показання свідків, фото- відеоматеріали тощо. Вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній окремій справі.
Ч. 1 ст. 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи.
Суд приходить до висновку про те, що сукупність досліджених у розглядуваній справі доказів дає підстави для обґрунтованого припущення смерті ОСОБА_2 . 
Зокрема, у справі наявні матеріали службового розслідування військової частини та документи кримінального провадження щодо обставин ймовірної загибелі ОСОБА_2 22 січня 2024 року, відомості державних органів та міжнародних інституцій щодо відсутності інформації про перебування ОСОБА_2 у полоні.
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, з якого вбачається, що бойові дії у Авдіївській міській територіальній громаді виникли 24.02.2022 року, завершені 28.02.2024 року, а з 29.02.2024 року територія Авдіївської міської територіальної громади Покровського району Донецької області є тимчасово окупованою.
Шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, у розглядуваній справі має відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі ОСОБА_2 (населений пункт Авдіївка Донецької області), тобто у даному випадку з 29 лютого 2024 року, а отже – вказаний строк сплив.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, зокрема у постановах від 29 травня 2024 року у справі № 127/28463/23 (щодо оголошення померлим військовослужбовця, який зник безвісті в районі населеного пункту Бахмут Донецької області), від 24 грудня 2025 року у справі № 692/95/25 (щодо оголошення померлим військовослужбовця, який зник безвісті в населеному пункті Одрадівка Бахмутського району Донецької області), від 21 січня 2026 року у справі № 127/11048/24 (щодо оголошення померлим військовослужбовця, який зник безвісті в районі населеного пункту Бахмут Донецької області), від 18 лютого 2026 року у справі № 759/22513/24 (щодо оголошення померлим військовослужбовця, який зник безвісті в населеному пункті Олександропілля Попаснянського району Луганської області), від 04 березня 2026 у справі № 761/684/25 (щодо оголошення померлим військовослужбовця, який зник безвісті в районі населеного пункту Бахмут Донецької області).
Стаття 48 ЦК України регулює правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою і передбачає механізм скасування судом рішення про оголошення фізичної особи померлою у разі, якщо вона з`являється або стає відомою інформація про її місцезнаходження.
Аналіз норм права дає підстави для висновку, що за даних обставин заява про оголошення ОСОБА_2 померлим, є обґрунтованою.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 , який пропав безвісти за обставин, що дають підстави припустити його загибель у зв`язку з воєнними діями, суд вважає можливим заяву задовольнити та оголосити ОСОБА_2 – померлим.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 258, 262, 264-265, 268, 273, 305, 307-309, 352 ЦПК України, суд – 

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 заінтересовані особи – Самарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 про оголошення особи померлою – задовольнити.
Оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Новомосковська Дніпропетровської області, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 – померлим внаслідок загибелі під час захисту Батьківщини та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України. Датою смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вважати ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцем смерті - населений пункт Авдіївка Покровського району Донецької області.
У порядку ч. 2 ст. 308 ЦПК України після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою надіслати рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.
Повний текст рішення складений 09 липня 2026 року.

Суддя      І.Г.Дубовенко

Присяжні:      І.В.Сіденко

І.В.Кардаш