Справа № 650/4175/26
провадження № 3/650/733/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 вересня 2026 року | селище Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі головуючого – судді Сікори О.О., секретаря Завістовської Л.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Гори Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,
за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 687287, складеним 08 червня 2026 року, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що 08 червня 2026 року приблизно об 11 год 30 хв у с. Токареве Бериславського району Херсонської області, на автодорозі сполученням с. Давидів Брід - с. Біла Криниця, вона, керуючи автомобілем Opel Omega, державний номерний знак НОМЕР_1 , виїжджаючи з другорядної дороги на головну та повертаючи ліворуч у напрямку с. Біла Криниця, не надала перевагу в русі автомобілю Mitsubishi L200, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався головною дорогою у напрямку с. Біла Криниця, унаслідок чого відбулося зіткнення та транспортні засоби отримали механічні пошкодження. У протоколі зазначено, що такими діями ОСОБА_1 порушила пункт 10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність статтею 124 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала. Пояснила, що перед виїздом на головну дорогу переконалася у безпечності маневру, виконала поворот ліворуч, повністю завершила його та вже продовжувала рух у межах своєї смуги. За її твердженням, зіткнення сталося після завершення маневру, на смузі руху її автомобіля, коли автомобіль Mitsubishi L200 змістився у напрямку її смуги, а його водій не впорався з керуванням. Тому вважає, що причинного зв`язку між виконаним нею поворотом та дорожньо-транспортною пригодою немає.
Захисник - адвокат Гора - підтримав позицію Джигірей І.О. та просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Звернув увагу на те, що схема місця ДТП не містить місця зіткнення транспортних засобів, а тому за матеріалами, складеними поліцейськими, неможливо встановити, на якій саме ділянці проїзної частини відбувся первинний контакт автомобілів та чи був на той момент маневр ОСОБА_1 завершений.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, суд доходить такого висновку.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Таким чином, склад цього адміністративного правопорушення є матеріальним та передбачає встановлення не лише факту дорожньо-транспортної пригоди і пошкодження майна, а й конкретного порушення Правил дорожнього руху певним учасником та причинного зв`язку між цим порушенням і наслідками у вигляді пошкодження майна.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Згідно зі статтею 252 КУпАП докази оцінюються за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. За змістом статті 280 КУпАП під час розгляду справи суд зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні.
Пункт 10.1 Правил дорожнього руху України, порушення якого зазначено у протоколі, встановлює, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Поворот ліворуч є зміною напрямку руху, тому пункт 10.1 ПДР у загальному розумінні може застосовуватися до такого маневру.
Разом з тим фактична фабула протоколу сформульована як ненадання переваги транспортному засобу, який рухався головною дорогою, під час виїзду з другорядної дороги. Такі відносини спеціально врегульовані пунктом 16.11 ПДР України, відповідно до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. Порушення пункту 16.11 ПДР ОСОБА_1 у протоколі не інкриміновано. Суд не вправі самостійно розширювати межі сформульованого органом поліції обвинувачення, підміняти цей орган та конструювати інше порушення Правил дорожнього руху.
Водночас і для висновку про порушення саме пункту 10.1 ПДР необхідно достовірно встановити, що зіткнення сталося під час або безпосередньо внаслідок зміни ОСОБА_1 напрямку руху, тобто що її маневр у конкретній дорожній обстановці створив перешкоду чи небезпеку іншому учаснику. Сам факт попереднього виконання повороту та сам факт подальшого зіткнення не доводять такого причинного зв`язку.
Особливе значення для встановлення зазначених обставин має схема місця ДТП. Відповідно до пункту 1 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, у разі ДТП, наслідком якої є пошкодження майна, до протоколу додається, зокрема, схема місця ДТП.
Згідно з пунктом 4 розділу IX цієї Інструкції на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються, серед іншого, сталі орієнтири, до яких здійснюється прив`язка об`єктів та слідів, транспортні засоби і координати їх розміщення, сліди гальмування, інші сліди та предмети, що стосуються пригоди, а пункт 6 прямо вимагає зазначення координат місця зіткнення або наїзду відносно сталих орієнтирів. Отже, фіксація місця первинного контакту транспортних засобів є нормативно визначеним елементом схеми ДТП, а не факультативною відомістю.
Досліджена судом схема місця ДТП від 08 червня 2026 року свідчить про невиконання вказаної вимоги. На ній нанесено конфігурацію ділянки дороги, окремі розміри, транспортні засоби після пригоди та декілька об`єктів місцевості, однак місце зіткнення автомобілів Opel Omega та Mitsubishi L200 не позначено і його координати відносно сталих орієнтирів не визначено. Також на схемі не зафіксовано таких об`єктивних слідів події, за якими місце первинного контакту можна було б відновити: слідів гальмування, розташування уламків, частинок скла, фарби, осипання ґрунту або слідів рідини. Відсутність останніх як фізичних слідів сама по собі не свідчить про порушення Інструкції, однак за відсутності позначеного місця зіткнення матеріали не містять іншої об`єктивної прив`язки, яка б дозволяла його достовірно визначити.
У цій справі такий недолік має принципове, а не формальне значення. Версія органу поліції та версія ОСОБА_1 розходяться саме щодо того, на якому етапі її руху та в якій частині проїзної частини стався контакт транспортних засобів. За версією, викладеною в протоколі, зіткнення є наслідком виїзду з другорядної дороги та повороту. За версією ОСОБА_1 , поворот уже був завершений, автомобіль Opel Omega рухався в межах своєї смуги, а зіткнення відбулося пізніше внаслідок зміщення Mitsubishi L200 у цю смугу. Без встановленого місця зіткнення неможливо перевірити жодну з цих взаємовиключних версій та визначити, чи перебував Opel Omega в процесі маневру, чи вже завершив його.
Саме кінцеве розташування транспортних засобів після ДТП не може автоматично ототожнюватися з місцем зіткнення, оскільки після первинного контакту автомобілі можуть продовжити рух або змінити положення залежно від швидкості, напрямку руху, гальмування, кута контакту та інших чинників. Фотознімки з місця ДТП, у тому числі зображення пошкоджень задньої частини автомобіля Opel Omega, підтверджують факт механічних пошкоджень, однак без належної прив`язки місця зіткнення та без спеціального дослідження не дають можливості встановити механізм ДТП, смугу первинного контакту та причинний зв`язок між попереднім маневром ОСОБА_1 і зіткненням.
Суд бере до уваги, що Чернівецький апеляційний суд у постанові від 07 березня 2024 року у справі № 723/5463/23 (ЄДРСР № 117494600), оцінюючи докази у справі за статтею 124 КУпАП, зазначив, що відсутність на схемі ДТП координат місця зіткнення, поряд з іншими істотними недоліками її оформлення, позбавляє суд можливості встановити дійсні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та закрив провадження за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вказаний підхід узгоджується з прямою вимогою пункту 4 розділу IX Інструкції № 1395 та є релевантним для оцінки схеми у цій справі.
Протокол про адміністративне правопорушення є одним із джерел доказів, але за своєю суттю він фіксує сформульоване уповноваженою особою обвинувачення та не може сам по собі замінити об`єктивні дані про механізм ДТП, коли особа заперечує викладені у ньому обставини, а ключовий елемент події - місце зіткнення - під час оформлення ДТП належним чином не зафіксовано.
За таких обставин матеріали справи достовірно підтверджують сам факт дорожньо-транспортної пригоди та наявність механічних пошкоджень транспортних засобів, однак не містять сукупності достатніх, чітких та узгоджених доказів, які б підтверджували, що саме ОСОБА_1 порушила пункт 10.1 ПДР України та що це порушення перебувало у причинному зв`язку з настанням ДТП.
Відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року зазначив, що доведення має випливати із сукупності достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою ознак чи неспростовних презумпцій. У цій справі наявні сумніви щодо місця та механізму зіткнення не усунуті доказами сторони обвинувачення і не можуть бути подолані припущенням на користь викладеної у протоколі версії.
Суд не має процесуального обов`язку і не вправі замість органу, який склав протокол, збирати докази винуватості особи або усувати допущені під час оформлення ДТП прогалини шляхом припущень. За відсутності можливості достовірно встановити об`єктивну сторону інкримінованого порушення та причинний зв`язок з наслідками склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, у діях ОСОБА_1 не доведено.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Установлені судом обставини дають підстави для закриття провадження саме у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Керуючись статтями 40-1, 124, пунктом 1 частини першої статті 247, статтями 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя
постановив:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Судовий збір не стягувати.
Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя        О.О. Сікора