Справа № 545/1883/26 
Провадження № 2/545/1941/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2026 р.          м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області в складі : 
головуючого судді – Ткачук О.В.,
з участю секретаря – Делії Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку і земельної ділянки об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на частку житлового будинку та земельної ділянки, припинення права спільної сумісної власності, - 

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом про визнання житлового будинку і земельної ділянки об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на частку житлового будинку та земельної ділянки, припинення права спільної сумісної власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08.01.2002 був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Від вказаного шлюбу сторони мають доньку – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З початку повномасштабного вторгнення позивач перебував у лавах ЗСУ, у зв`язку із отриманим пораненням він отримав одноразову грошову допомогу, кошти якої разом з дружною витратили на придбання житлового будинку загальною площею 56 кв.м. та земельну ділянку площею 0,15 га., розташовані у АДРЕСА_1 . Договори купівлі- продажу 18.09.2024 були посвідчені приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Ющенко В.В. З реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстровий номер 3007641153880) та (реєстровий номер 3007632953240) вбачається, що вказане нерухоме майно зареєстроване за ОСОБА_2 . Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 26.11.2025 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, 26.12.2025 вказане рішення набрало чинності. Вказав, що на даний час бажає отримати право на частку майна, яке є особистою приватною власністю відповідача та визнати за собою право на ідеальну частку нерухомого майна придбаного в зареєстрованому шлюбі, у зв`язку з тим, що відповідач вважає вказане майно своєю особистою власністю та не бажає визнавати право за ним на зазначене нерухоме майно.
Просив визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме житловий будинок «А-1» загальною площею 56 кв.м., житловою площею 27.7 кв.м., сарай літ. Б, літня кухня літ. Б1, сарай літ. Б2, гараж тимчасовий літ. В, сарай тимчасовий літ. Д, свердловина №1, ворота з хвірткою, огорожа, хвіртки №2-10, вигріб №11, розташований в АДРЕСА_1 , та земельну ділянку кадастровий номер 5324081903:03:001:0066 площею 0,15 га. яка знаходиться в АДРЕСА_1 . Виділити ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ідеальну частку у спільній сумісній власності та визнати право власності на ідеальну частку житлового будинку «А-1» загальною площею 56 кв. м., житловою площею 27,7 кв. м., сарай літ. Б, літня кухня літ. Б1, сарай літ. Б2, гараж тимчасовий літ. В, сарай тимчасовий літ. Д, свердловина №1, ворота з хвірткою, огорожа, хвіртки №2-10, вигріб №11, розташованого в АДРЕСА_1 , та частку земельної ділянки кадастровий номер 5324081903:03:001:0066 площею 0,15 га. яка знаходиться в АДРЕСА_1 . Припинити право спільної сумісної власності на житловий будинок «А-1» загальною площею 56 кв. м., житловою площею 27,7 кв. м., сарай літ. Б, літня кухня літ. Б1, сарай літ. Б2, гараж тимчасовий літ. В, сарай тимчасовий літ. Д, свердловина №1, ворота з хвірткою, огорожа, хвіртки №2-10, вигріб №11, розташований в АДРЕСА_1 , та земельну ділянку кадастровий номер 5324081903:03:001:0066 площею 0,15 га. яка знаходиться в АДРЕСА_1 , залишивши іншу ідеальну частку у житловому будинку «А-1» загальною площею 56 кв. м., житловою площею 27,7 кв. м., сарай літ. Б, літня кухня літ. Б1, сарай літ. Б2, гараж тимчасовий літ. В, сарай тимчасовий літ. Д, свердловина №1, ворота з хвірткою, огорожа, хвіртки №2-10, вигріб №11, розташований в АДРЕСА_1 , та ідеальну частку земельної ділянки кадастровий номер 5324081903:03:001:0066 площею 0,15 га. яка знаходиться в АДРЕСА_1 у власності ОСОБА_2 .
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 06.05.2026 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначене у справі підготовче судове засідання. 
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 16.06.2025 закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті.
У судове засідання позивач та його представник не з`явились, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов просили задовольнити.
Відповідачка у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом статей 76-81, 89 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює обставини, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, а оцінка доказів здійснюється судом за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що сторони в період з 08.01.2022 по 26.11.2025 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 08.01.2022, виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с.11).
Згідно з договором купівлі-продажу від 18.09.2024, укладеним між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , остання прийняла (купила) у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер якої: 5324081903:03:001:0066, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та розташований на ній житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . В цілому на вищевказаній земельній ділянці розташовано: житловий будинок літ.А-1 загальною площею 56,0 кв.м, житловою площею 27,7 кв.м.; сарай літ.Б, літня кухня літ.Б1, сарай літ.Б2, гараж тимчасовий літ.В, сарай тимчасовий літ.Д, свердловина №1, ворота з хвірткою, огорожа, хвіртки №2-10, вигріб №11 (а.с.47-50).
Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав від 18.09.2024 житловий будинок садибного типу з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 3007641153080 належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с.51).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав від 18.09.2024 земельна ділянка площею 0,15 га (кадастровий номер:5324081903:03:001:0066), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3007632953240 належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с.56).
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 26.11.2025 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , що укладений та зареєстрований 08.01.2022 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с.12).
Відповідно до положень ст. 60 Сімейного кодексу України (далі СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно зі ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Положеннями ч.1 ст.69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду (справа № 343/1294/18) акцентував увагу на тому, що якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.
Отже, спірні земельна ділянка та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , набуті сторонами під час перебування у шлюбі, а тому відповідно до наведених положень СК України є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. 
Нормами ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до частин першої та четвертої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії судового провадження. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.
Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачкою ОСОБА_2 позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується належними і допустимими доказами, у зв`язку з чим приймається судом.
З урахуванням визнання позову відповідачкою ОСОБА_2 , позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за ним права власності на частку житлового будинку та частку земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , підлягають задоволенню. 
Щодо вимог про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та вимог про припинення спільної сумісної власності, суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо того, що вказані вимоги не є належним способом захисту права, оскільки встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи неспростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення, а визнання за позивачем та колишньою дружиною права власності на їхні частини за кожним, саме собою свідчить про припинення правового режиму спільної сумісної власності на такий об`єкт (постанова ВП ВС від 23.01.2024 по справі №523/14489/15-ц, постанова ВС від 23.01.2024 по справі №523/14489/15-ц). 
Тож суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у частині визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та вимог про припинення спільної сумісної власності, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76, 206, 263, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку і земельної ділянки об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на частку житлового будинку та земельної ділянки, припинення права спільної сумісної власності – задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку «А-1» загальною площею 56 кв.м., житловою площею 27.7 кв.м., сарай літ. Б, літня кухня літ. Б1, сарай літ. Б2, гараж тимчасовий літ. В, сарай тимчасовий літ. Д, свердловина №1, ворота з хвірткою, огорожа, хвіртки №2-10, вигріб №11, розташований в АДРЕСА_1 , залишивши іншу 1/2 частку у житловому будинку «А-1» загальною площею 56 кв.м., житловою площею 27.7 кв.м., сарай літ. Б, літня кухня літ. Б1, сарай літ. Б2, гараж тимчасовий літ. В, сарай тимчасовий літ. Д, свердловина №1, ворота з хвірткою, огорожа, хвіртки №2-10, вигріб №11, розташований в АДРЕСА_1 , у власності ОСОБА_2 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку земельної ділянки кадастровий номер 5324081903:03:001:0066 площею 0,15 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , залишивши іншу 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер 5324081903:03:001:0066 площею 0,15 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , у власності ОСОБА_2 .
У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області або безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:
позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .
відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 

Повне рішення складене 17.07.2026

Суддя      О.  В.  Ткачук