ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА  

справа № 753/12617/26
провадження № 3/753/3816/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 КУпАП  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 

встановив:
07 травня 2026 о 18-й годині 45 хвилин в м. Києві, вул. Ялтинська, 8/1 (дворова територія) ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 та не переконалась в безпечності руху, не дотрималась безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснила наїзд на припаркований автомобіль «Hyundai Sonata » д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України.
 
Крім того, 07 травня 2026 о 18-й годині 45 хвилин в м. Києві, вул. Ялтинська, 8/1 (дворова територія) ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 будучи причетною до ДТП, місце ДТП залишила до приїзду працівників поліції, чим порушила п. 2.10 а ПДР України.
 
Таким чином  ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачені ст. 124, 122-4 КУпАП.
 
Захисник ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду, до суду не з`явився. ОСОБА_1 не заперечувала щодо розгляду справи у його відсутність.
 
В суді  ОСОБА_1 свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не визнала. Вказала, що 07.05.2026 о 18.45 її не було на вул. Ялтинській. Дійсно там припаркований її автомобіль. Але, саме 07.05.2026 вона не керувала ним, оскільки цим автомобілем користувався її чоловік ОСОБА_3 , якого мобілізували 05.05.2026. Крім того, 05.05.2026 вона була госпіталізована у зв`язку з хімічними опіками, а тому також не могла знаходитись 07.05.2026 за кермом. Хто керував автомобілем їй не відомо. Ніхто підтвердити не може, що саме вона була за кермом. Вказала, що ввечері вона була на вул. Ялтинській, десь біля 20.00 години. 07.05.2026 чи 08.05.2026 вона заявила в поліцію, що її автомобіль зник. 
 
Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 суду пояснив, що 07.05.2026 припаркував свій автомобіль та пішов додому. Будучи вдома почув ніби удар, виглянув у вікно побачив, що всі дивляться на його автомобіль. Вийшовши на вулицю, до нього підійшов свідок і вказав, що бачив, хто вчинив ДТП надав фото.
 
В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що в травні місяці ввечері їхав по вул. Ялтинський побачив автомобіль який дивно рухався, дуже повільно, і дуже близько до припаркованих автомобілів. І в якийсь момент він тернув припаркований автомобіль та зупинився. Потім від`їхав від місця ДТП, з місця водія вийшла жінка з пасажирського вийшов чоловік. Вони помінялись місцями. Свідок почав їх фотографувати, він думав що вони викличуть працівників поліції. Але постоявши хвилин 10, Фольксваген поїхав з місця ДТП. ОСОБА_5 підійшов до автомобіля ОСОБА_4 та почав по ньому стукати, щоб спрацювала сигналізація і підійшов господар, але нічого не виходило. Вже коли хотів їхати додому, вийшов ОСОБА_4 , якому він передав фото. Вказав, що ні ОСОБА_4 , ані ОСОБА_1 він раніше не знав. Стверджувати точно, що за кермом була саме ОСОБА_1 він не може, це було за метрів 50 від нього. Але це точно була жінка.
 
Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, свідка всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, надаючи оцінку зібраним доказам у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.
Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Факт вчинення правопорушень ОСОБА_1 підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 687983, ЕПР 1 № 687986 року, які складені відповідно до вимог ст. 256 КУпАП (а.с.1, 2), картками обліку адміністративних правопорушень (а.с.3, 4), схемою ДТП, на якій зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів та розташування транспортного засобу «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_2  (а.с.6), рапорті (а.с.7), письмових поясненнях ОСОБА_4 (а.с.8).
Доводи ОСОБА_1 щодо того, що даним автомобілем користувався та керував тільки її чоловік ОСОБА_3 , суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до рапорта інспектора ВРОМ ДТП УПП у м. Києві капітана поліції Матвійчука Я. від 04.06.2026 ОСОБА_3 взагалі не має права керування транспортними засобами (а.с.60).

Пояснення ОСОБА_1 що вона заявляла в поліції з приводу зникнення її автомобіля ніяким чином не підтверджені документально, не надано витягів з ЄРДР. При цьому ОСОБА_1 вказувала, що автомобіль все-таки знаходився на вул. Ялтинській 8/1. 
Крім того, відповідно до наявних фото та заяв захисника Фелес В.В., ОСОБА_1 сама прибула на автомобілі «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві для надання пояснень.
Вищевказані факти свідчать про те, що ОСОБА_1 намагається ввести суд в оману, вказуючи, що вона не керує даним транспортним засобом.
Крім того, незрозумілим є те, яким чином медична документація про госпіталізацію ОСОБА_1 05.05.2026 може свідчити про те, що вона не керувала транспортним засобом 07.07.2026, якщо в лікарні вона перебувала лише 05.05.2026.
Також судом не встановлено підстав оговорювати ОСОБА_1 щодо причетності її до ДТП та залишення місця ДТП з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , враховуючи і те, що вони підтвердили в судовому засіданні, що особисто не знайомі.
Отже, враховуючи досліджені письмові суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 потрапивши в ДТП, а саме здійснивши зіткнення з транспортним засобом «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_2 , залишила його. 
За таких обставин, приходжу до висновку про порушення  ОСОБА_1 п. 2.3.б, 12.1, 13.1., 2.10 а) ПДР України та наявності в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП.
При вирішення питання накладення адміністративного стягнення суд враховує ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.
Враховуючи обставини скоєного, особу  ОСОБА_1 , що вона раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, відповідно до матеріалів справи не працює, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю правильним призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн. 

На підставі викладеного та керуючись ст.122-4, 124, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:
ОСОБА_1  визнати винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двухсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривні.
Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.
За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.
Суддя          П.І. Заруба