Справа № 592/7018/26
Провадження № 1-кп/592/1012/26 

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2026 року          м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 62025170040013782, відомості за яким 05.08.2025 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Первомайське, Синельниківського р-ну, Дніпропетровської обл. , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тесляра-покрівельника будівельного відділення 2 будівельного взводу 3 роти спеціальних будівельних робіт 1 батальйону обладнання території військової частини НОМЕР_1 (військовослужбовця) , який має вищу технічну освіту, одруженого, громадянина України, українця, раніше несудимого, РНОКПП НОМЕР_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_5 ,
потерпілого: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи тесляром-покрівельником будівельного відділення 2 будівельного взводу 3 роти спеціальних будівельних робіт 1 батальйону обладнання території військової частини НОМЕР_1 , 05.08.2026 близько 09:30, керуючи технічно справним автомобілем Fiat Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_3 , перебуваючи на регульованому перехресті вул. Роменська – вул. Степана Бандери – вул. В`ячеслава Чорновола в м. Суми, рухаючись з боку вул. Роменська, проявив злочинну недбалість, діючи всупереч вимогам п. п. 10.1. , 16.6. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: не переконавшись в безпечності руху та що це не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виконуючи зміну напрямку руху ліворуч на вул. Степана Бандери, не надавши дорогу зустрічному транспортному засобу, допустив зіткнення з автомобілем VD, реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався прямо по вул. В. Чорновола в напрямку вул. Роменська на зелений сигнал світлофора. Згідно висновку судово-медичної експертизи від 03.04.2026 № 1574 у ОСОБА_6 при клінічному та рентгенологічному обстеженні в КНП “ЦКМЛ” СМР 05.08.2025 було виявлено тілесне ушкодження: закритий перелом діафізу першої п`ясної кістки правої кисті без зміщення. Вказане тілесне ушкодження не було небезпечним для життя, спричинило тривалий розлад здоров`я (необхідний для консолідації перелому) і за цими ознаками відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Відповідно до зібраних у кримінальному провадженні доказів та висновку судової інженерно-транспортної експертизи від 14.04.2026 № СЕ-19/119-26/2215-ІТ у даній дорожній ситуації ОСОБА_4 , керуючи автомобілем Fiat Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_3 , допустив порушення вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: 10.1. – перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; 16.6. – повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч. Допущені ОСОБА_4 порушення вимог п. п. 10.1. , 16.6. Правил дорожнього руху перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали. Таким чином,  ОСОБА_4 обвинувачується у порушення правил водіння транспортної машини, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду про те, що 05.08.2025 близько 09:30 він дійсно порушив правила водіння транспортної машини, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто він дійсно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене, ч. 1 ст. 415 КК України, за обставин, зазначених в обвинувальному акті. Він просив суворо його не карати та призначити щонайм`якше покарання.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив про те, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 він не має, цивільний позов він не пред`являв та не має на меті пред`являти. Він просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 щонайм`якше покарання.
Крім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи “Відносно спрощеного кримінального правосуддя” та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного та скороченого розгляду.
При цьому суд керувався принципом “поза розумним сумнівом” , зміст якого сформульований в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Кобець проти України” (“Kobets v. Ukraine” ) від 14.02.2008, заява № 16437/04. Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або за відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, і встановлені судом ознаки злочинного діяння, вчиненого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як порушення правил водіння транспортної машини, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 415 КК України, вчинене ОСОБА_4 , згідно ч. 4 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику призначення судами кримінального покарання” № 7 від 24.10.2003 (із змінами і доповненнями) , згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан тощо (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03#Text) .
Як особа обвинувачений ОСОБА_4 характеризується наступним чином.
Є особою молодого віку (а. п. 1, 44-48) .
Проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а. п. 1) .
Є діючим військовослужбовцем, а саме: займає посаду тесляра-покрівельника будівельного відділення 2 будівельного взводу 3 роти спеціальних будівельних робіт 1 батальйону обладнання території військової частини НОМЕР_1 (а. п. 1, 49-58, 64) .
Має вищу технічну освіту (а. п. 1, 49) .
Перебуває в офіційному зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто є одруженою особою (а. п. 1, 49) .
Раніше несудимий та до кримінальної відповідальності не притягався (а. п. 1, 59-61) .
Має реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_2 (а. п. 1) .
Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику призначення судами кримінального покарання” № 7 від 24.10.2003 (із змінами і доповненнями) , згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03#Text) .
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; - молодий вік винного у вчиненні кримінального правопорушення; - повне визнання своєї вини у вчиненні ним кримінального правопорушення; - вчинення кримінального правопорушення вперше.
Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.
Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, – щире каяття обґрунтовується тим, що таке каяття є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності. Визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття винного у вчиненні кримінального правопорушення.
Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, – активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що таке сприяння є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Сприяння розкриттю кримінального правопорушення здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою злочинну діяльність та/або таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним.
Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, – молодий вік винного у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що молодий вік винного може свідчити про відсутність у винної особи стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи.
Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, – повне визнання особою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні кримінального правопорушення, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю кримінального правопорушення.
Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, – вчинення винною особою кримінального правопорушення вперше при призначенні покарання обґрунтовується тим, що це може свідчити про відсутність у винної особи стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи. Крім того, суд враховує положення абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику призначення судами кримінального покарання” № 7 від 24.10.2003 (із змінами і доповненнями) , згідно якому судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили кримінальне правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено не було.
Крім того, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.
Згідно ст. 58 КК України покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк. Із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в дохід держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.
Службове обмеження для військовослужбовців є новим видом основного покарання та має комбінований характер: а) воно проявляється у примусових заходах майнового характеру: в дохід держави відраховується від десяти до двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення засудженого; б) на засудженого вчиняється моральний вплив – він не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, строк покарання не зараховується йому у строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання. Це покарання може призначатися судом як у випадках, коли воно вказане в санкції норми Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, так і у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, дійде висновку про можливість застосування до нього цього покарання замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 1 ст. 58 КК України) . Воно може застосовуватися також при призначенні більш м`якого покарання, ніж передбачено законом (ст. 69 КК України) , а також при звільненні від покарання на підставі закону України про амністію або акта про помилування (ст. 85 КК України) та заміні невідбутої частини покарання більш м`яким (ст. ст. 82, 83 КК України) . Службові обмеження для військовослужбовців застосовуються на строк від шести місяців до двох років. Покарання у виді службових обмежень не може призначатися військовослужбовцям строкової служби (ч. 1 ст. 58 КК України) . Суд може застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування службових обмежень для військовослужбовців до осіб, що відбувають це покарання (ч. 1 ст. 81 КК України) . Особи, які відбули покарання у виді службових обмежень для військовослужбовців, визнаються такими, що не мають судимості (п. 4 ч. 1 ст. 89 КК України) .
У відповідності до ст. 47 КВК України суд, який постановив вирок про службові обмеження для військовослужбовців, після набрання ним законної сили направляє копію вироку командиру військової частини, де проходить службу засуджений військовослужбовець. Після одержання копії вироку командир військової частини видає відповідний наказ, у якому зазначається розмір відрахувань в дохід держави з грошового утримання засудженого військовослужбовця, строк, протягом якого він не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а також який строк не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання. Наказ оголошується по військовій частині і доводиться до відома засудженого військовослужбовця. Про прийняття вироку до виконання командир військової частини протягом трьох днів сповіщає суд, який постановив вирок. За три дні до закінчення встановленого вироком суду строку службових обмежень для військовослужбовців командир військової частини видає наказ про припинення його виконання із зазначенням дати припинення. Засуджені, які відбувають покарання у виді службових обмежень для військовослужбовців і визнані військово-лікарською комісією непридатними за станом здоров`я до військової служби із зняттям з військового обліку або непридатними до військової служби у мирний час, звільняються судом від покарання за поданням командира військової частини і висновком військово-лікарської комісії.
Дана стаття визначає порядок виконання покарання у виді службових обмежень для військовослужбовців. Військовослужбовцями є особи, які проходять військову службу у Збройних Силах України та інших військових формуваннях. Військова служба – це державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних для неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Порядок виконання покарання у виді службових обмежень для військовослужбовців чітко визначений КВК України. Закон не визначає, з якого моменту повинен відраховуватись початок відбування покарання у виді службових обмежень для військовослужбовців, проте, оскільки відрахування будуть здійснюватись на підставі та з моменту видання відповідного наказу командиром військової частини, саме з цього часу і повинен відраховуватись початок строку відбування покарання. Про прийняття вироку до виконання командир військової частини протягом трьох днів сповіщає суд, який постановив вирок. За три дні до закінчення встановленого вироком суду строку службових обмежень для військовослужбовців командир військової частини видає наказ про припинення його виконання із зазначенням дати припинення. Засуджені, які відбувають покарання у виді службових обмежень для військовослужбовців і визнані військово-лікарською комісією непридатними за станом здоров`я до військової служби зі зняттям з військового обліку або непридатними до військової служби у мирний час, звільняються судом від покарання за поданням командира військової частини і висновком військово-лікарської комісії. Однак відбуття призначеного строку покарання є не єдиною підставою для звільнення військовослужбовця. Припинення виконання цього покарання можливо також достроково при застосуванні: 1) умовно-дострокового звільнення, передбаченого ст. 81 КК України. Слід звернути увагу на те, що, відповідно до ч. 3 ст. 154 КВК України, на командира військової частини або іншого начальника, який видав наказ про виконання покарання, покладено обов`язок після відбуття засудженим установленої ст. 81 КК України частини строку покарання в місячний строк розглянути питання щодо можливості представлення особи до умовно-дострокового звільнення. При розгляді цього питання судом, засуджений військовослужбовець може бути звільнений і від додаткового покарання; 2) звільнення через хворобу (ч. 3 ст. 84 КК України) . Процедура такого звільнення передбачена ч. 5 ст. 47 КВК України, за якою засуджені, що відбувають покарання у виді службових обмежень для військовослужбовців і визнані військово-лікарською комісією непридатними за станом здоров`я до військової служби із зняттям з військового обліку або непридатними до військової служби у мирний час, звільняються судом від покарання за поданням командира військової частини та висновком військово-лікарської комісії. Розклад хвороб, станів і фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби у Збройних Силах України визначені Положенням про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 2 від 04.01.1994 (в редакції наказу Міністра оборони України № 207 від 12.07.1999) . Зокрема, звільненню підлягають особи, що мають: інфекційні та паразитарні хвороби; новоутворення; ендокринні хвороби, розлади харчування, травлення та обміну речовин; хвороби крові і кровотворних органів; розлади психіки та поведінки; хвороби: нервової системи, ока та придаткового апарату, вуха та соскоподібного відростка, системи кровообігу, дихальної системи, органів травлення, сечостатевої системи, шкіри та підшкірної клітковини, кістково-м`язової системи та сполучної тканини; травми, отруєння і деякі інші наслідки дії зовнішніх чинників; вагітність, пологи та післяпологовий період; природжені вади розвитку, деформації та хромосомні аномалії; 3) за амністією чи помилуванням (ст. ст. 85-87 КК України) . У названих випадках звільнення засудженого відбувається у день надходження відповідних документів, а якщо вони отримані після закінчення робочого дня – вранці наступного дня. У ці ж строки повинен бути виданий і наказ командира військової частини про припинення виконання покарання у виді службових обмежень для військовослужбовця. До засуджених військовослужбовців під час відбування покарання у виді службових обмежень застосовуються всі засоби виправлення, передбачені ст. 6 КВК України. У їх числі суспільно-корисна праця (військова справа) , а також виховна робота, спрямована на формування та збереження навичок військової служби, профілактику та попередження агресивної поведінки засуджених, усвідомлення провини за вчинене кримінальне правопорушення. Основними формами соціально-психологічної та виховної роботи із засудженими військовослужбовцями є: індивідуальна робота; гуманітарна та культурно-виховна робота; правове виховання. Засуджений військовослужбовець, поряд із заходами індивідуального характеру, бере участь й у загальних планових заходах, які здійснюються у військовому підрозділі.
Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, думку прокурора, думку обвинуваченого, думку потерпілого, переслідуючи мету забезпечення пропорційності соціально виправданих цілей покарання, реалізуючи принцип справедливості покарання, суд дійшов висновку про можливість і доцільність та необхідність призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 415 КК України покарання у виді службових обмежень для військовослужбовців на строк 6 (шість) місяців, а на підставі ч. 2 ст. 58 КК України із суми грошового забезпечення засудженого до службових обмежень для військовослужбовців ОСОБА_4 провадити відрахування в дохід держави у розмірі, встановленому вироком суду, а саме: в розмірі десяти відсотків.
Крім того, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.
Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.08.2025 у справі № 592/12678/25, провадження № 1-кс/592/5188/25 клопотання заступника керівника Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62025170040013782 від 05.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, було задоволено. Було ухвалено накласти арешт на тимчасово вилучене майно, шляхом обмеження права відчуження, розпорядження та користування на майно, а саме: 1) автомобіль марки “VD” , реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить акціонерному товариству “Державний ощадний банк України” , код ЄДРПОУ 00032129; 2) автомобіль марки “Fiat Ducato” , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить військовій частині НОМЕР_1 . Виконання ухвали було постановлено покласти на прокурора Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 . Ухвала підлягає негайному виконанню. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення. Ухвала набрала законної сили 12.08.2025 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/129380853) (а. п. 11, 35) .
Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.08.2025 у справі № 592/12988/25, провадження № 1-кс/592/5370/25 клопотання представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 про скасування арешту майна було задоволено частково. Було ухвалено скасувати арешт майна у кримінальному провадженні № 62025170040013782 від 07.08.2025, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми 07.08.2025 у справі № 592/12678/25, а саме: на автомобіль “Fiat Ducato” , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить військовій частині НОМЕР_1 . Було ухвалено залишити арешт майна в частині заборони права відчуження автомобіля “Fiat Ducato” , реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є військова частина НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.08.2025 у справі № 592/12678/25. Ухвала оскарженню не підлягає. З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua. Ухвала набрала законної сили 15.08.2025 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/129552802) .
Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.10.2025 у справі № 592/16072/25, провадження № 1-кс/592/6610/25 клопотання акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в особі начальника філії Сумського обласного управління акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” ОСОБА_10 про скасування арешту майна було задоволено. Було ухвалено скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.08.2025, а саме: на транспортний засіб “VD” , реєстраційний номер НОМЕР_4 . Транспортний засіб “VD” , реєстраційний номер НОМЕР_4 , було ухвалено повернути акціонерному товариству “Державний ощадний банк України” в особі начальника філії Сумського обласного управління акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” ОСОБА_10 . Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає. Ухвала набрала законної сили 07.10. 2025 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/130875299) (а. п. 36, 37) .
Таким чином, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.08.2025 у справі № 592/12678/25, провадження № 1-кс/592/5188/25, частково залишений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.08.2025 у справі № 592/12988/25, провадження № 1-кс/592/5370/25, слід скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України (а. п. 11) .
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України наступним чином (а. п. 8, 31-43) :
- автомобіль марки “VD” , реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить акціонерному товариству “Державний ощадний банк України” , код ЄДРПОУ 00032129, повернутий 13.10.2025 на відповідальне зберігання під охоронну розписку, вважати повернутим акціонерному товариству “Державний ощадний банк України” ;
- автомобіль марки “Fiat Ducato” , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить військовій частині НОМЕР_1 , повернутий на відповідальне зберігання під охоронну розписку, вважати повернутим військовій частині НОМЕР_1 .
Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № КСЕ-19/119-25/13090-ІТ від 31.10.2025, пов`язані з проведенням комплексної судової інженерно-транспортної експертизи за експертними спеціальностями 10.2. “Дослідження технічного стану транспортних засобів” та 10.1. “Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод” в сумі 4457,00 грн. , згідно довідці № КСЕ-19/119-25/13089-ІТ від 31.10.2025, пов`язані з проведенням комплексної судової інженерно-транспортної експертизи за експертними спеціальностями 10.2. “Дослідження технічного стану транспортних засобів” та 10.1. “Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод” в сумі 4457,00 грн. , згідно довідці № СЕ-19/119-25/2215-ІТ від 14.04.2026, пов`язані з проведенням судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1. “Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод” в сумі 4457,00 грн. , слід відшкодувати за рахунок ОСОБА_4 на користь держави (а. п. 8, 9, 65-67) .
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не слід обирати.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 615 КПК України; ст. ст. 11, 12, 50, 51, 58, 65, 66, 415 КК України, -
У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.
Призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 415 КК України покарання у виді службових обмежень для військовослужбовців на строк 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 2 ст. 58 КК України із суми грошового забезпечення засудженого до службових обмежень для військовослужбовців ОСОБА_4 провадити відрахування в дохід держави у розмірі, встановленому вироком суду, а саме: в розмірі десяти відсотків.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.08.2025 у справі № 592/12678/25, провадження № 1-кс/592/5188/25, частково залишений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.08.2025 у справі № 592/12988/25, провадження № 1-кс/592/5370/25, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.
Речові докази, а саме:
- автомобіль марки “VD” , реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить акціонерному товариству “Державний ощадний банк України” , код ЄДРПОУ 00032129, повернутий 13.10.2025 на відповідальне зберігання під охоронну розписку, вважати повернутим акціонерному товариству “Державний ощадний банк України” ;
- автомобіль марки “Fiat Ducato” , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить військовій частині НОМЕР_1 , повернутий на відповідальне зберігання під охоронну розписку, вважати повернутим військовій частині НОМЕР_1 .
Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № КСЕ-19/119-25/13090-ІТ від 31.10.2025, пов`язані з проведенням комплексної судової інженерно-транспортної експертизи за експертними спеціальностями 10.2. “Дослідження технічного стану транспортних засобів” та 10.1. “Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод” в сумі 4457,00 грн. , згідно довідці № КСЕ-19/119-25/13089-ІТ від 31.10.2025, пов`язані з проведенням комплексної судової інженерно-транспортної експертизи за експертними спеціальностями 10.2. “Дослідження технічного стану транспортних засобів” та 10.1. “Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод” в сумі 4457,00 грн. , згідно довідці № СЕ-19/119-25/2215-ІТ від 14.04.2026, пов`язані з проведенням судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1. “Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод” в сумі 4457,00 грн. , відшкодувати за рахунок ОСОБА_4 на користь держави.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який постановив вирок.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: підпис.                   
  
ОСОБА_11 оригіналом згідно.
Копія виготовлена з автоматизованої системи документообігу суду.
Довідка: станом на 21.07.2026 року вирок не набрав законної сили.
Помічник судді          ОСОБА_12