П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2026 року 	 	справа 332/21/26	

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
головуючий суддя Суховаров А.В. 
судді Ясенова Т.І., Головко О.В., 
при секретарі Личкатій Н.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційні скарги Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 09.02.2026 та додаткове рішення від 17.03.2026 в адміністративній справі за позовом  ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30.12.2025 звернувся до Заводського районного суду м.Запоріжжя з позовом до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, в якому просить скасувати постанову інспектора з паркування Мельникова В.С. серія 1ДІ №700826 від 15.12.2025 про накладання адміністративного стягнення за стоянку на тротуарі в сумі 340гр. Вказує, що він залишив свій автомобіль Hyundai Sonata держномер НОМЕР_1  на площі перед цирком в районі перехрестя вулиці Ніренберга і Січеславській набережній перед бордюром, що відділяє площу від проїжджої частини, що не є тротуаром, та для руху пішоходів залишалось більше 2м. Позивач посилається на абзаци 8, 93 пункту 1.10 Правил дорожнього руху, відповідно до яких автомобільна дорога – частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу; тротуар – елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном. Позивач наполягає на тому, що площа перед приміщенням цирку не є тротуаром оскільки відсутній другий край по ширині (ас1).
У відзиві Інспекція з питань контролю за паркуванням проти позову заперечувала, посилаючись на те, що позивач залишив свій автомобіль не на краю тротуару, чим порушив підпункт «б» пункту 15.10 Правил дорожнього руху (ас43). 
Рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 09.02.2026 позов задоволений. Суд погодився з доводами ОСОБА_1 що площа перед цирком, на якій він залишив свій автомобіль, не є тротуаром оскільки на фотографії зафіксована тільки частина, яка прилягає до проїзної частини та відокремлена від неї бордюром, але не видно іншого краю, яка б ідентифікувала майданчик, на якому сфотографований автомобіль, як тротуар (ас84).
ОСОБА_1 13.02.2026 подана заява про долучення доказів витрат на правову допомогу в сумі 13000гр: договір про надання правової допомоги з Адвокатським бюро Сергія Писаренко, детальний опис робіт, акт здачі-прийняття наданих послуг, рахунок на оплату (ас66,91-102).
Інспекція з питань контролю за паркуванням подала клопотання з проханням відмовити у стягненні витрат на правову допомогу (ас69).
Додатковим рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 17.03.2026 з Інспекції з питань контролю за паркуванням на користь ОСОБА_1 стягнуті витрати на правову допомогу в сумі 4000гр (ас110).
В апеляційних скаргах Інспекція з питань контролю за паркуванням просить скасувати основне і додаткове рішення суду та відмовити в задоволенні позовних вимог і вимоги про стягнення витрат на правову допомогу. Зазначають що доказами вини позивача у скоєнні адміністративного правопорушення є представлені фотографії, на яких видно що ОСОБА_1 залишив свій автомобіль на тротуарі (ас115,123).
У відзивах на апеляційну скаргу позивач просив залишити в силі основне і додаткове рішення. Погоджується з висновком суду першої інстанції що ділянка, на якій він залишив свій автомобіль, не визначена межами як тротуар. Погодився з сумою стягнутих витрат на правову допомогу 4000гр (ас126,131).
Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:
Інспектором з паркування Мельниковим В.С. 21.11.2025 о 13:18 на лобовому склі автомобіля Hyundai Sonata держномер НОМЕР_1 залишено повідомлення про порушення правил стоянки в районі будинку 2 по вул.Ніренберга в м.Дніпрі (ас6). 
Постановою інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мельникова В.С. серія 1ДІ №700826 від 15.12.2025 позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340гр. В постанові зазначено, що 21.11.2025 о 13:18 водій ОСОБА_1  здійснив стоянку автомобіля Hyundai Sonata держномер НОМЕР_1 на тротуарі в районі будинку 2 по вул.Ніренберга в м.Дніпрі, чим порушив підпункт «б» пункту 15.10 Правил дорожнього руху (ас5).
На переконання колегії суддів, є помилковим твердження позивача, з яким безпідставно погодився суд першої інстанції, що площа перед цирком в районі перехрестя вулиці Ніренберга і Січеславській набережній не є тротуаром оскільки відсутній другий край по ширині. 
Абзац 8 пункту 1.10 Правил дорожнього руху, на який посилається позивач і яким керувався районний суд, визначає тільки дві ознаки, які виділяють частину території як автомобільну дорогу: ця територія обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Інших ознак виділення автомобільної дороги окрім зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу не існують. На представлених як позивачем, так і відповідачем фотографіях чітко видно що автомобільна дорога перед будинком 2 по вул.Ніренберга в м.Дніпрі з обох боків обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів та рівень дороги по бордюрам з обох боків є нижчим рівня тротуарів. Тротуар, на якому ОСОБА_1 залишив свій автомобіль, прилягає до проїзної частини та призначений для руху пішоходів. Будь яких обмежень по ширині тротуару та що тротуар повинен мати другий край по ширині ні Правила дорожнього руху, ні державні стандарти не містять. 
Отже, є очевидним, що позивач залишив свій автомобіль на тротуарі. 
Відповідно до пункту 15.10 Правил дорожнього руху, стоянка забороняється …… б) на тротуарах, крім місць, позначених дорожніми знаками, встановленими з табличками; в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2м.
Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатись тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На представлених як позивачем, так і відповідачем фотознімках видно що автомобіль Hyundai Sonata держномер НОМЕР_1 стоїть на тротуарі на значній відстані від бордюру, який відділяє проїзну частину від тротуару, тобто не на краю тротуару, що є порушенням підпункту «б» пункту 15.10 Правил дорожнього руху. Для залишення автомобіля як зображено на фотознімках, позивач здійснив рух по тротуару, що заборонено пунктом 11.13 Правил дорожнього руху. 
Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне, об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, іншими документами.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що інспектор з паркування Мельников В.С. обгрунтовано, з урахуванням характеру правопорушення, притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340гр оскільки є доказаним вчинення порушення правил стоянки.
Таким чином, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи. 
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, підлягає скасуванню додаткове рішення про стягнення на його користь витрат на правову допомогу. 

Керуючись статтями 241 – 245, 272, 286, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради задовольнити.
Скасувати рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 09.02.2026, додаткове рішення від 17.03.2026 та прийняти нову постанову.
В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з 21.07.2026 та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.В. Суховаров 

судді Т.І. Ясенова 

судді О.В. Головко