Справа № 571/1427/26 
Провадження № 3/571/604/2026

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
24 липня 2026 року      с-ще Рокитне
Рокитнівський районний суд Рівненської області, в особі судді Качмар М.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця, має середню спеціальну освіту, на вихованні одна неповнолітня дитина, відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні, 
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП,
в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЧЦП № 336228 від 02.07.2026: «01.07.2026 близько о 13 год 00 хв, в умовах воєнного стану (під час дії особливого періоду), черговим командно-спостережного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 (з м.д. АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 (з м.д. АДРЕСА_3 ) лейтенантом ОСОБА_2 ЗАДВОРНИМ в ході перевірки особового складу, було виявлено факт відсутності, без поважних причин, інспектора прикордонної служби 3 категорії - заряджаючого протитанкової групи відділення вогневої підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 (з місцем дислокації АДРЕСА_3 ) сержанта за призовом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав прибути після завершення щорічної відпустки до місця несення служби 01.07.2026. Таким чином, своїми діями сержант за ОСОБА_4 порушив вимоги ст.ст. 1,2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу, ст.ст.2,9,11,16,127,128,216-222 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.3 cт. 172-11 КУпАП».
Дії правопорушення кваліфіковані за ч.3 ст. 172-11 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину визнав частково, мав скарги на здоров`я, тому не прибув вчасно.
Відповідно до ст.268 КУпАП суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне.
Відповідальність за ч.3 ст.172-11 КУпАП настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
В той же час, за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб, настає відповідальність за ч.1 ст.172-11 КУпАП.
Згідно приписів ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Зі змісту адміністративного протоколу вбачається, що 01.07.2026 о 13 год 00 хв виявлено, відсутність ОСОБА_1 , який мав прибув на підрозділ 01.07.2026.
Водночас, ані у адміністративному протоколі, ані у рапорті в.о. начальника НОМЕР_1 прикордонної застави не зазначено, коли прибув у розташування прикордонної застави ОСОБА_1 .
У письмових поясненнях ОСОБА_1 вказав, що йому стало погано, через, що не приїхав вчасно на службу.
Крім того, у адміністративному протоколі зазначено, що правопорушення вчинено в умовах воєнного стану (під час дії особливого періоду). 
Разом з тим, зазначена обставина не є кваліфікуючою ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП.
Таким чином, суть адміністративного правопорушення, яка викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч. 3 ст.172-11 КУпАП. 
На переконання суду, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути достатнім доказом для висновку про винуватість особи, а обставини викладені у ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали жодних сумнівів. 
Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд наголошує, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність у її діях складу та події адміністративного правопорушення. При цьому, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» у цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Згідно з ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винуватості особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-11 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних та беззаперечних доказів у підтвердження того, що адміністративне правопорушення мало місце. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 247,280,283,284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-11 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя          М.Я.Качмар