ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2026 р. | Справа № 520/14000/26
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Семененко М.О.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.07.2026, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., м. Харків, повний текст складено 06.07.26 по справі № 520/14000/26
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (далі - відповідач, ГУ ДСНС у Харківській області), в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області щодо непроведення перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні у 2021 році, з урахуванням раніше отриманих сум, виходячи з місячного грошового забезпечення, яке перераховано на виконання судового рішення по справі № 520/2110/25.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні, яка повинна бути обрахована виходячи з місячного грошового забезпечення, перерахованого на виконання відповідного судового рішення у справі №520/2110/25.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.07.2026 задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області щодо непроведення перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з грошового забезпечення, що перераховане на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2025 по справі №520/2110/25, з урахуванням раніше отриманих сум.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що одноразова грошова допомога при звільненні виплачується одноразово, у момент звільнення особи зі служби цивільного захисту та обчислюється виходячи з грошового забезпечення, встановленого на день звільнення.
Зазначає, що задоволення позову та покладення на відповідача обов`язку здійснювати перерахунок одноразової грошової допомоги після її виплати суперечить принципу правової визначеності та створює ситуацію, за якої завершені правовідносини можуть бути переглянуті необмежену кількість разів у разі подальших судових рішень щодо окремих елементів грошового забезпечення. Такий підхід не відповідає засадам стабільності публічно-правових відносин. 
Відповідач звертає увагу, що нормами Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2018 № 623 (далі - Інструкція №623) не передбачено механізму повторного перерахунку, збільшення чи зменшення розміру одноразової грошової допомоги після звільнення особи зі служби, у тому числі у зв`язку з ухваленням у подальшому судових рішень щодо окремих виплат грошового забезпечення за минулі періоди. Фактичне включення таких сум до розрахунку одноразової грошової допомоги суперечить принципу правової визначеності, Інструкції № 623, правовій природі одноразової грошової допомоги як завершальної гарантійної виплати, пов`язаної виключно з фактом та датою звільнення. 
Таким чином, суд першої інстанції, зобов`язуючи відповідача здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги після звільнення позивача, фактично створив новий, не передбачений законом вид соціальної виплати, що виходить за межі повноважень суду та суперечить вимогам спеціального нормативного регулювання. За змістом положень Інструкції № 623, до місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога при звільненні, включаються лише ті складові грошового забезпечення, що були встановлені та фактично отримані на день звільнення особи (оклад за посадою та спеціальним званням, додаткові види грошового забезпечення постійного характеру тощо). Це означає, що виплати, нараховані після звільнення за рішеннями суду до фактичного дня звільнення, не можуть бути включені до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова допомога, оскільки вони не були елементом грошового забезпечення на день звільнення. Інструкція № 623 не містить жодної норми про можливість подальшого перерахунку одноразової грошової допомоги після звільнення. Тобто, механізм повторного перерахунку або зміни розміру виплати після фактичного звільнення не передбачений спеціальною процедурою та фактично виключається як непередбачений законом порядок.
Також зазначає, що висновки рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2025 у справі №520/2110/25 не встановлюють обов`язку щодо перерахунку раніше виплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні, яка була нарахована на день звільнення та отримана позивачем.
Позивач по справі не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст. 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач проходив службу в ГУ ДСНС у Харківській області. 
Позивач звільнений зі служби з 02.04.2021, що встановлено з витягу з наказу від 02.04.2021 № 119 о/с.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2025 по справі №520/2110/25, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2026, адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ДСНС у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність ГУ ДСНС у Харківській області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2020 по 02.04.2021 та з 11.04.2022 по 20.05.2023 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.
Зобов`язано ГУ ДСНС у Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (з урахуванням раніше сплачених сум) за періоди: з 01.01.2020 по 31.12.2020 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії; з 01.01.2021 по 02.04.2021 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії; з 11.04.2022 по 31.12.2022 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії; з 01.01.2023 по 20.05.2023 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії із збереженням відсотковості показників надбавки за особливості проходження служби та премії та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.
ГУ ДСНС у Харківській області на виконання судового рішення по справі № 520/2110/25 здійснено перерахунок грошового забезпечення позивача, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою-розрахунком, та виплачено позивачу відповідну заборгованість із перерахованого грошового забезпечення, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією.
Позивач, вважаючи, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо непроведення перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням перерахованого грошового забезпечення на виконання судового рішення у справі №520/2110/25, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач свого обов`язку не виконав та не здійснив перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з перерахованого грошового забезпечення.
У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги за показниками, які обраховані на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2025 по справі №520/2110/25.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з таких підстав.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ст. 43 Конституції України, кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно зі статтею 101 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України) служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.
Відповідно до статті 115 КЦЗ України держава забезпечує соціальний та правовий захист осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, працівників органів управління та сил цивільного захисту і членів їхніх сімей відповідно до Конституції України, цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Згідно зі статтею 125 КЦЗ України держава гарантує достатнє грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з метою створення умов для належного та сумлінного виконання ними службових обов`язків. Порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Виплата одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби визначена статтею 9 Закону № 2262-ХІІ.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону № 2262-ХІІ (в редакції на час звільнення позивача) у разі звільнення зі служби, зокрема, за віком, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 років і більше.
Згідно з п. 10 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 №393 (далі - Постанова №393) (в редакції, чинній на час звільнення позивача) визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції № 623 грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу визначається залежно від посади, спеціального звання, тривалості та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання.
Згідно з п. 3 розділу 1 Інструкції № 623, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно з п. 13 розділу 1 Інструкції № 623, грошове забезпечення, що належить особам рядового і начальницького складу і своєчасно їм не виплачено або виплачено в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, упродовж якого особи рядового і начальницького складу мали право на нього.
Пунктами 8 розділу XХVІІ Інструкції № 623 визначено, що особам рядового і начальницького складу, які звільняються зі служби за віком, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту керівником відповідного органу управління (підрозділу), за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога при звільненні зі служби цивільного захисту в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Згідно з п.12 розділу XXVII Інструкції № 623 особам рядового і начальницького складу, які в разі звільнення зі служби цивільного захисту мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується ця грошова допомога, включаються:
для осіб рядового і начальницького складу, що звільняються з посад, на які вони були призначені,- оклад за штатною посадою, оклад за спеціальним званням і додаткові види грошового забезпечення постійного характеру (надбавки, доплати, премії), що були встановлені наказом органу управління (підрозділу) на день звільнення;
для осіб рядового і начальницького складу, які на день звільнення зі служби перебували в розпорядженні відповідних начальників органів управління (підрозділів),- посадовий оклад за останньою штатною посадою, оклад за спеціальним званням, установлений на день звільнення зі служби, додаткові види грошового забезпечення постійного характеру (надбавки, доплати, премії), що були встановлені наказом органу управління (підрозділу) за останніми штатними посадами.
З урахуванням наведених норм, одноразова грошова допомога при звільнені виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення, на яке особа рядового і начальницького складу має право на день звільнення та розраховується станом на момент звільнення за останньою посадою, яку вона займала.
З матеріалів справи встановлено, що у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2025 у справі № 520/2110/25, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2026, суд дійшов висновку щодо не нарахування та невиплати грошового забезпечення, зокрема з 01.01.2020 по 02.04.2021 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.
На виконання зазначеного рішення суду, ГУ ДСНС у Харківській області перераховано та виплачено позивачу грошове забезпечення.
Згідно з таб. №6358931 ОСОБА_1 сума одноразової грошової допомоги при первинному звільненні становить 186 128,60 грн.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні позивача.
Як вже було встановлено, розрахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту, здійснюється виходячи з місячного грошового забезпечення.
Враховуючи, що одноразова грошова допомога обраховується з грошового забезпечення, встановленого на дату звільнення, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням розміру грошового забезпечення, яке обраховане на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2025 у справі № 520/2110/25.
Однак, відповідач свого обов`язку не виконав та безпідставно не провів позивачу перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи із перерахованого грошового забезпечення.
При цьому, посилання відповідача на те, що Інструкція № 623 не містить жодної норми про можливість подальшого перерахунку одноразової грошової допомоги після звільнення, є безпідставним, оскільки Інструкція № 623 не містить і прямої заборони на проведення такого перерахунку, а тому її положення не можуть тлумачитися як такі, що позбавляють особу права на отримання належного розміру одноразової грошової допомоги при звільненні. До того ж, сам факт проведення первісної виплати одноразової грошової допомоги при звільненні не свідчить про остаточність визначеного її розміру, якщо в подальшому встановлено, що під час розрахунку не було враховано всі передбачені законодавством складові грошового забезпечення або вони були визначені в неналежному розмірі, оскільки обов`язок відповідача полягає саме у проведенні правильного та повного розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, відповідно до законодавства, чинного на момент виникнення права на таку виплату.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ГУ ДСНС у Харківській області щодо непроведення перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 та наявність підстав для зобов`язання ГУ ДСНС у Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з грошового забезпечення, що перераховане на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2025 по справі №520/2110/25, з урахуванням раніше отриманих сум.
Таким чином, переглянувши рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах вимог та доводів апеляційної скарги відповідача, у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
На підставі викладеного, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
З огляду на вищенаведений підхід, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставин справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.07.2026 по справі № 520/14000/26 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя | | М.О. Семененко
Судді | | З.Г. Подобайло   І.С. Чалий