Справа № 681/979/26
Провадження № 2/681/1019/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

04 вересня 2026 року         м. Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області у складі головуючої судді Горгулько Н.А., 
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

В липні 2026 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - Товариство) звернувся із позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №580772-КС-001 від 07.02.2026, що становить 22640 грн, а також витрати по сплаті судового збору.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.02.2026 між Товариством та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №580772-КС-001. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав позичальнику грошові кошти на засадах строковості, поворотності, платності в сумі 8000 грн, а позичальник у свою чергу зобов`язався повернути кредит на умовах встановлених договором та графіком платежів. 
Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, перерахувавши для ОСОБА_1 кредитні кошти на його банківську картку, проте відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 22640 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000 грн, заборгованості по процентах в розмірі 9040 грн, заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 4000 грн, комісії в сумі 1600 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь.
Ухвалою судді Полонського районного суду Хмельницької області від 13.07.2026 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, задоволено клопотання представниці позивача про витребування доказів.
Відповідачу копія позовної заяви з доданими документами надіслана позивачем 01.07.2026 листом.
ОСОБА_1 за зареєстрованою адресою місця проживання судом надіслано копію ухвали про відкриття провадження, проте конверт з вкладенням повернутий на адресу суду з довідкою згідно з відмітки відділення Укрпошти від 21.07.2026 адресат відсутній за вказаною адресою, у зв`язку з чим конверт із вкладенням повернуто суду, але згідно з положеннями п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученим. 
У встановлений судом строк ОСОБА_1 відзив на позов не подав.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами та на підставі ст.280 ЦПК України, за згоди позивача, що викладена в позовній заяві, проводить заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.
Встановлено, що 07.02.2026 між Товариством та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №580772-КС-001  про надання кредиту з використанням інформаційно-комунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п.2.1 договору кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 8000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту в порядку та на умовах визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».
Строк, на який надається кредит - 16 тижнів. Стандартна процентна ставка за кредитом: 1% в день, фіксована, яка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Комісія за видачу кредиту становить 1600 грн, яка нараховується одноразово при видачі кредиту. Строк дії договору: до 30.05.2026 (п.п. 2.3., 2.4., 2.5., 2.6., 2.7. Договору).
Сторонами в п.4.2.2. договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів.
Вказаний кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-5734.
Також позивачем надано копію пропозиції укласти договір (оферта) №580772-КС-001 про надання кредиту від 07.02.2026, копію прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору №580772-КС-001. 
До вказаного договору додані Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», візуальна форма послідовності дій клієнта та анкета клієнта.
З візуальної форми послідовності дій клієнта вбачається порядок дій здійснений сторонами кредитного договору щодо його укладення.
Відповідно до витягу з анкети ОСОБА_1 з інформаційно-телекомунікаційної системи https.//my.tpozyka.com/, відповідачем вказано персональні дані, а також номер телефону НОМЕР_1 та номер банківської картки для перерахунку коштів № НОМЕР_2 .
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 8000 грн, про що свідчать дані підтвердження про здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід».
Відповідно до наданих позивачем довідки про стан заборгованості та розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 18.06.2026 заборгованість за договором №580772-КС-001 про надання кредиту від 07.02.2026 становить 22640 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000 грн, заборгованості по процентах в розмірі 9040 грн, заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 4000 грн, комісії в сумі 1600 грн.
Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з такого. 
За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ч. 1 ст. 204 ЦК України).
За положеннями ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України).
За змістом ст.ст.626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За положеннями абз. 2 ч. 2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як зазначено у ч.1 ст.1048 ЦК України, норми якої в силу ч.2 ст.1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
В силу ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч.2).
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що кредитний договір є двосторонньою угодою і має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит (певну грошову суму) та набуває право вимоги на повернення наданих грошових коштів і сплати процентів, а позичальник несе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту і сплати процентів.
Тобто, кредитний договір є відплатним, тому позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію, пов`язану з наданням кредиту.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Приписами ст.12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Як зазначено у ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Як зазначено у ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
У ч.1 ст.599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Кредитний договір підписаний сторонами з використанням кваліфікованого електронного підпису зі сторони позивача та електронного підпису одноразовим ідентифікатором зі сторони відповідача, про що свідчать розділ 12 Договору «Реквізити та підписи сторін», а тому є укладеним.
Укладення кредитного договору підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта щодо укладення електронного договору про надання кредиту №580772-КС-003  від 07.02.2026.
За положеннями пункту 11.4.4 договору №580772-КС-003  від 07.02.2026  позичальник підтвердив, що він ознайомлений з Договором та Правилами, повністю розуміє їх суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав договір з вільним волевиявленням.
Позивач виконав свої зобов`язання за Договором та надав відповідачу кредитні кошти в узгодженому розмірі, однак відповідач кредит не повернув, проценти за користування ним не сплатив, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором.
ОСОБА_1 відзив на позов не подав, викладені позивачем в позовній заяві обставини належними та допустимими доказами не спростував, доказів сплати заборгованості за кредитним договором суду не надав.
Сукупністю досліджених судом доказів, які містяться в матеріалах справи, доведено наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства в частині стягнення суми основного зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, процентів за користування кредитними коштами та комісії за надання кредиту, які нараховані в межах узгодженого сторонами строку кредитування та комісії.
Перевіряючи правомірність нарахування заборгованості за відсотками за ст. 625 ЦК України за кредитним договором  №580772-КС-003  від 07.02.2026 суд виходить з такого.
У розділі 7 Договору сторони погодили, що у разі прострочення виконання Позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування Кредитом та/або Комісії та/або Комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього Договору передбачають сплату комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів) та/або суми Кредиту у визначені цим Договором терміни, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700000 % процентів річних від суми заборгованості в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України. Проценти річних нараховуються за кожен день прострочення на суму заборгованості, що включає прострочені проценти за користування Кредитом та/або суму простроченої Комісії та/або Комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього Договору передбачають сплату комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів) та/або суму неповернутого Кредиту, та не нараховуються на раніше нараховані проценти на підставі статті 625 Цивільного кодексу України. При цьому проценти річних нараховуються на суму заборгованості за кожен день прострочення у сумі, що не перевищує 1 (один) відсоток від неповернутої Позичальником суми Кредиту. 
Положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу.
Із зазначеного вище слідує, що законодавець звільнив позичальників від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, яка нарахована у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022, та такі нарахування підлягають списанню.
Враховуючи викладене суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача 4000 грн заборгованості по відсотках за ст. 625 ЦК України, оскільки така нарахована позивачем у період дії в Україні воєнного стану.
На підставі зазначеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в сумі 18640 грн, що складається з: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000 грн, заборгованості по процентах в розмірі 9040 грн, комісії в сумі 1600 грн.
Зважаючи на часткове задоволення позову на 82,34% (18640 грн х 100 /22640 грн), на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2192,22 грн (2662,40 грн х 82,34%). 
Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273-275, 279-283, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором №580772-КС-001 про надання кредиту від 07.02.2026, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8000 грн, суми прострочених платежів по процентах - 9040 грн, суми прострочених платежів по комісії 1600 грн, а всього становить   18640 (вісімнадцять тисяч шістсот сорок) грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на корись товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2281 (дві тисячі двісті вісімдесят одну) грн 68 коп.
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження: б. Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ, поштовий індекс 01133.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.А.Горгулько