Справа №567/1269/26
Провадження №2/567/933/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2026 року | м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя - Назарук В.А. 
при секретарі - Пономаренко Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 22670 грн. звернулося ТОВ "Споживчий центр".
В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що 23.11.2025 між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №23.11.2025-100000442, відповідно до якого ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит у розмірі 2000 грн. 
25.11.2025 між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір, відповідно до якого ТОВ "Споживчий Центр" надало відповідачу кредит у розмірі 1000 грн., також 28.11.2025 між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір, відповідно до якого ТОВ "Споживчий Центр" надало відповідачу кредит у розмірі 1000 грн., а 02.12.2025 між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір, відповідно до якого ТОВ "Споживчий Центр" надало відповідачу кредит у розмірі 2000 грн. Після укладення вказаних додаткових договорів та надання кредитодавцем позичальнику у кредит додаткових грошових коштів ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредитодавцю суму грошових коштів в розмірі 6000 грн.
Зазначені договори було укладено строком на 217, 215, 212 та 208 календарних дні, відповідно. При укладенні договорів відповідач зобов`язався сплатити відсотки за користуванням кредитом в розмірі 1% в день, комісію, пов`язану з наданням в розмірі 9% від суми наданого кредиту та комісію, пов`язану з обслуговуванням кредиту в загальному розмірі 1080 грн.
Вказуючи, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором та додатковим договорами до нього, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості перед позивачем становить 22670 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 6000 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 9050 грн., комісії, пов`язаної наданням кредиту в розмірі 540 грн. та комісії, пов`язаної з обслуговуванням кредитної заборгованості в розмірі 1080 грн., а також відсотків, нарахованих у відповідності до ст.625 ЦК України в розмірі 6000 грн., просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором та судові витрати у справі.
Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 05.08.2026 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу було встановлено строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву. 
Відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався.
Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, розглянувши справу відповідно до ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов ТОВ "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просив розгляд справи проводити за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач не подавав.
Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 23.11.2025 між ОСОБА_1 та ТОВ "Споживчий центр" було укладено кредитний договір №23.11.2025-100000442 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору.
Відповідно до заявки від 23.11.2025, що є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору, ТОВ "Споживчий центр" надало позичальнику кредит у розмірі 2000 грн., строком на 217 днів з дати його надання зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% за 1 день користування кредитом та комісії, пов`язаної з наданням кредиту в розмірі 9% від суми кредиту, що становить 180 грн., а також комісії за обслуговування кредитної у розмірі 180 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом.
З примірної пропозиції та примірної відповіді про укладення додаткового договору від 25.11.2025 до кредитного договору №23.11.2025-100000442 від 23.11.2025 встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ТОВ "Споживчий центр" з метою укладення додаткового договору до кредитного договору №23.11.2025-100000442 від 23.11.2025 та сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим до договору було внесено зміни та сума кредиту з дати укладення даного додаткового договору становить 3000 грн., яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транші). 
За даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 2-й транш у розмірі 1000 грн.; дата надання/видачі кредиту (2-го траншу) – 25.11.2025. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту (2-го траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5355-28XX-XXXX-6502.
Днем надання кредиту (2-го траншу) вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця. Строк, на який надається кредит (а саме 2-й транш) - 215 днів з дати його надання. Сторони домовились, що позичальник відповідно до даного додаткового договору зобов`язаний сплатити комісію, пов`язану з наданням 2-го траншу (частини суми кредиту) – 9% від суми 2-го траншу (частини суми кредиту), що дорівнює 135 грн. Комісія за обслуговування з дати укладення даного додаткового договору встановлюється у розмірі 270 грн.
З примірної пропозиції та примірної відповіді про укладення додаткового договору від 28.11.2025 до кредитного договору №23.11.2025-100000442 від 23.11.2025 встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ТОВ "Споживчий центр" з метою укладення додаткового договору до кредитного договору №23.11.2025-100000442 від 23.11.2025 та сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим до договору було внесено зміни та сума кредиту з дати укладення даного додаткового договору становить 4000 грн., яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транші). 
За даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 3-й транш у розмірі 1000 грн.; дата надання/видачі кредиту (3-го траншу) – 28.11.2025. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту (3-го траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5355-28XX-XXXX-6502.
Днем надання кредиту (3-го траншу) вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця. Строк, на який надається кредит (а саме 3-й транш) - 212 днів з дати його надання. Сторони домовились, що позичальник відповідно до даного додаткового договору зобов`язаний сплатити комісію, пов`язану з наданням 3-го траншу (частини суми кредиту) – 9% від суми 3-го траншу (частини суми кредиту), що дорівнює 90 грн. Комісія за обслуговування з дати укладення даного додаткового договору встановлюється у розмірі 360 грн.
З примірної пропозиції та примірної відповіді про укладення додаткового договору від 02.12.2025 до кредитного договору №23.11.2025-100000442 від 23.11.2025 встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ТОВ "Споживчий центр" з метою укладення додаткового договору до кредитного договору №23.11.2025-100000442 від 23.11.2025 та сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим до договору було внесено зміни та сума кредиту з дати укладення даного додаткового договору становить 6000 грн., яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транші). 
За даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 4-й транш у розмірі 2000 грн.; дата надання/видачі кредиту (4-го траншу) – 02.12.2025. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту (4-го траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5355-28XX-XXXX-6502.
Днем надання кредиту (4-го траншу) вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця. Строк, на який надається кредит (а саме 4-й транш) - 208 днів з дати його надання. Сторони домовились, що позичальник відповідно до даного додаткового договору зобов`язаний сплатити комісію, пов`язану з наданням 4-го траншу (частини суми кредиту) – 9% від суми 4-го траншу (частини суми кредиту), що дорівнює 180 грн. Комісія за обслуговування з дати укладення даного додаткового договору встановлюється у розмірі 540 грн.
Позивач свої зобов`язання за кредитним договором та додатковими договорами до нього виконав, надавши кредитні кошти відповідачу, що підтверджується повідомленнями ТОВ "УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ" та повідомленням ТОВ "ФК "КОНТРАКТОВИЙ ДІМ", адресованими ТОВ "Споживчий центр", відповідно до яких за договором кредиту №23.11.2025-100000442 було здійснено видачу грошових коштів - 23.11.2025 о 10:11:46 на платіжну картку НОМЕР_1 було перераховано грошові кошти в розмірі 2000 грн., 25.11.2025 о 09:40:57 на платіжну картку НОМЕР_1 було перераховано грошові кошти в розмірі 1000 грн., 28.11.2025 09:58 на платіжну картку НОМЕР_1 було перераховано грошові кошти в розмірі 1000 грн., 02.12.2025 о 18:48:53 на платіжну картку НОМЕР_1 було перераховано грошові кошти в розмірі 2000 грн. Таким чином, ТОВ "Споживчий центр" було здійснено перерахування відповідачу грошових коштів за договором кредиту №23.11.2025-100000442 від 23.11.2025 та додатковими договорами до нього в загальному розмірі 6000 грн.
В свою чергу ОСОБА_1 умови договору належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення.
Згідно ст.617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів.
Частиною першою статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 отримав кредит у ТОВ "Споживчий центр" в розмірі 6000 грн. та зобов`язався його повернути у визначений строк, сплатити відсотки за користування кредитом, а також комісію за надання та обслуговування кредиту, але належним чином не виконав свої обов`язки за договором.
Оскільки кредитним договором було встановлено строк повернення кредиту – 217 днів з моменту його надання, тобто до 27.06.2026, а ОСОБА_1 у визначений строк кошти не повернув, то з нього слід стягнути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 6000 грн.
Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. 
Згідно умов кредитного договору №23.11.2025-100000442 від 23.11.2025, ОСОБА_1 отримав в кредит грошові кошти зі сплатою відсотків за користування ними в розмірі 1% в день.
Звернувшись до суду, позивач просить стягнути з відповідача 9050 грн. заборгованості за відсотками за кредитним договором №23.11.2025-100000442 від 23.11.2025.
Оскільки борг по процентам на даний час ОСОБА_1 не сплачений, то і в цій частині позовні вимоги слід задовольнити.
Крім того з матеріалів справи встановлено, що умовами кредитного договору було визначено, що за надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити комісію в розмірі 9% від суми кредиту, яка дорівнює 180 грн., а також комісії за обслуговування кредиту в розмірі 180 грн. у кожному з 2 чергових періодів, а умовами додаткових договорів до кредитного договору було визначено, що позичальник зобов`язаний сплатити комісію у зв`язку з наданням чергових 2-го, 3-го та 4-го траншу (частини суми кредиту) – 9% від суми кожного ж траншу (частини суми кредиту), що становить 270 грн., 360 грн. та 540 грн., відповідно. Після укладення додаткових договорів розмір комісії за обслуговування кредиту встановлено у розмірі 1080 грн.
Звертаючись до суду, позивач просить стягнути з 540 грн. комісії, пов`язаної з наданням кредиту та 1080 грн. комісії, пов`язаної з обслуговуванням кредитної заборгованості.
Статтею 8 Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Оскільки комісія, пов`язана наданням та з обслуговуванням кредитної заборгованості, яка включена до загальних витрат за споживчим кредитом в розмірі 1620 грн. на даний час ОСОБА_1 не сплачена, то і в цій частині позовні вимоги слід задовольнити.
При цьому судом береться до уваги і те, що розрахунок заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 не оспорювався та те, що відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті, та згідно ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення прав позивача, а відтак суд приходить до висновку, що кредитодавець вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, відсотків за їх користування та комісії за надання кредиту.
Крім того, звертаючись до суду, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 6000 грн. відсотків, нарахованих у відповідності до ст.625 ЦК України. 
Вирішуючи спір в даній частині судом взято до уваги те, що відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" з 24.02.2022 в Україні введено режим воєнного стану.
15.03.2022 Верховна Рада України прийняла Закон України №2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України, щодо дії норм на період дії воєнного стану", яким розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено новим п.18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З матеріалів справи встановлено, що впродовж дії воєнного стану позивачем здійснювалось нарахування відсотків у відповідності до ст.625 ЦК України, розмір яких станом на день звернення до суду (23.07.2026) становив 6000 грн.
Таким чином, на підставі Закону України №2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України, щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 з ОСОБА_1 відсотки, які нараховувалися у відповідності до ст.625 ЦК України, в розмірі 6000 грн. стягненню не підлягають, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Відповідно до положень ч.1, п.1, 4 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем сплачено 2662,40 грн. судового збору та понесені витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачу копії позовної заяви з доданими матеріалами на суму 156,18 грн., що підтверджується описом поштового відправлення від 14.07.2026, а також квитанцією №2156497 від 14.07.2026.
Таким чином, за приписами ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 2085,75 грн.
На підставі ст.549, 610, 612, 1048-1049, 1054, 1056-1 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд 

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 16670 грн. заборгованості за кредитним договором та 2085 грн. 75 коп. судових витрат. 

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: м.Київ, вул.Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833),
відповідач – ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повне рішення складено 09.09.2026.

Суддя Острозького районного суду | Назарук В.А.