Справа № 694/1049/26 провадження № 2/694/1149/26 Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2026 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Кравченко Т.М.,
з участю секретаря судового засідання Литвин Н.М..,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Звенигородка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути заборгованість за договором позики №765868509 від 11.02.2022 року в розмірі 25602,60 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11.02.2022 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 765868509 на суму 20500,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV433JX. Відповідач ініціював укладення Кредитного договору, оформивши Заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між Відповідачем та Первісним кредитором не був би укладений. 
На виконання умов кредитного договору Первісний кредитор надав відповідачу грошові кошти в сумі 20500,00 грн. шляхом перерахування через банк-провайдер. В подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 22000,00 грн. 
28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. В подальшому до цього Договору факторингу укладалися Додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу. 
Первісний кредитор ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги №175 від 05.05.2022 року, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 
30.10.2023 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 30/1023-01. На виконання умво цього Договору факторингу сторони підписали Реєстр прав вимоги № 1 від 30.10.2023 року, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 
11.07.2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено Договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.

Відповідно до Реєстру Боржників № Б/Н від 14.07.2025 за вказаним Договором факторингу від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 25602,60 грн. грн. 
Загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем за Кредитним договором № 765868509 від 11.02.2022 року на момент подання позову становить 25602,60 грн., що складається з наступного: 22000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3602,60 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.
Ухвалою суду від 22.06.2026 року було відкрите провадження у справі та призначений розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
16.07.2026 року від представника відповідача - адвоката Пивоварова В.О. надійшов відзив, у якому він просить відмовити в задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», оскільки позивачем не подано оригіналу електронного договору кредитної лінії №765868509 від 11.02.2022 року та не доведено факт його підписання відповідачем. Власна виписка ТОВ «ФК «Ейс» станом на 26.12.2025 року є внутрішнім обліковим документом нового кредитора і не підтверджує первинного зарахування коштів на картковий рахунок відповідача у 2022 році. Позивач не довів ініціювання відповідачем збільшення суми кредиту на 1500 грн. в особистому кабінеті та укладання ним додаткових угод. Представник відповідача вказує, що нарахування процентів у розмірі 3602,60 грн. є незрозумілим. Крім того, вважає заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. повністю неспівмірними зі складністю цієї малозначної справи. 
Також 16.07.2026 року від представника відповідача - адвоката Пивоварова В.О. надійшла заява про застосування строку позовної давності. Заява обґрунтована тим, що за копією договору строк повернення першого траншу визначено до 13.03.2022 року, а нарахування процентів позивач припинив 10.06.2022 року, у зв`язку з чим загальний трирічний строк звернення до суду сплив на момент подання позову 16.04.2026 року. Представник наголошує, що подання цієї заяви не є визнанням боргу, а односторонні дії кредиторів щодо відступлення права вимоги за договорами факторингу не переривають перебіг позовної давності. З урахуванням виключення пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на підставі Закону України № 4434-IX (з 04.09.2025 року), представник відповідача просить суд обчислити позовну давність самостійно й окремо щодо кожного з чотирьох кредитних траншів та кожної процентної вимоги, застосувати положення частини четвертої ст. 267 ЦК України та ухвалити рішення про повну відмову в задоволенні позовних вимог.
16.07.2026 року від представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» надійшла відповідь на відзив, у якій позивач просить задовольнити позовні вимоги та залишити без задоволення клопотання представника відповідача про витребування оригіналів документів. Представник вказує на те, що в позові зазначалося про відсутність у позивача оригіналу електронного доказу, а суб`єктивні сумніви сторони відповідача не є підставою для витребування оригіналів. Факт укладення електронного кредитного договору № 765868509 від 11.02.2022 року підтверджується введенням відповідачкою одноразового персонального ідентифікатора MNV433JX на номер телефону, вказаний у заявці на отримання грошових коштів. Цей же номер телефону відповідач ОСОБА_1 вказала як контактний у відзиві на позов. Факт перерахування відповідачу грошових коштів у розмірі 22000,00 грн. підтверджується наявними платіжними дорученнями з унікальними системними номерами, тоді як відповідачка не надала доказів неотримання кредитних коштів. Нарахування процентів у розмірі 3602,60 грн. проводилося відповідно до умов договору та виключно в межах узгодженого сторонами строку кредитування з 11.02.2022 року по 10.06.2022 року. Сторона відповідача не надала власного розрахунку на спростування розрахунку позивача. Заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. є обґрунтованими та необхідними для ефективного захисту інтересів позивача.
17.07.2026 року від представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» надійшли заперечення на заяву сторони відповідача про застосування строку позовної

давності. Представник зазначає, що перебіг строку позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України був зупинений на період карантину з 02.04.2020 року до 30.06.2023 року та на період дії воєнного стану з 17.03.2022 року по 03.09.2025 року, а тому на момент подачі позовної заяви строк позовної давності не закінчився. 
20.07.2026 року представник відповідача Пивовар В.В. подав заперечення, в яких просив відмовити в задоволені позову. Зазначив, що позивач не довів укладання електронного договору між сторонами та направлення відповідачу конкретного примірника договору. Вказує на те, що платіжні інструкції не замінюють первинних документів банку-отримувача. Правова підстава нарахування процентів в розмірі 3602,60 грн. залишилась для сторони відповідача не зрозумілою. Документи на відступлення права вимоги не доводять первісного виникнення та розміру вимоги кредитора.
22.07.2026 року представник позивача подав додаткові пояснення у справі, в яких виклав свою позицію щодо заявленого позову.
В цей же день представник відповідача подав заперечення на додаткові пояснення позивача, яких повторно заперечив проти доводів позивача.
Також 22.07.2026 року представник позивача подав ще одні додаткові пояснення. 
Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі поданих сторонами доказів. Підстав для витребування нових доказів не вбачається. 
У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Судом встановлено, що 11.02.2022 року між ТОВ«МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №765868509 на суму 20500,00 грн. на строк до 13.03.2022 року з правом пролонгації. Кредитний договір укладено у формі електронного документа та підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV433JX, який був надісланий на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , вказаний у заявці на отримання кредитних коштів від 11.02.2026 року. Відповідно до умов договору відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 20500 грн., на картку позичальника № НОМЕР_2 , що була зазначена нею в заявці на отримання грошових коштів. В подальшому 12.02.2022 року, 18.02.2022 року та 19.02.2022 року відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 22000 грн. Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № № НОМЕР_2 .
Вказані обставини підтверджуються наданими позивачем доказами, а саме: копією договору кредитної лінії, довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», довідками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 .
З повідомленняАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 30.07.2026 року, отриманого на виконання ухвали суду про витребування доказів, вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в банку емітовано платіжну карту № НОМЕР_4 , на яку 11.02.2022 року було зараховано кошти в сумі 20500 грн., 12.02.2022 року в сумі 500 грн., 18.02.2022 року в сумі 500 грн. та 19.02.2022 року в сумі 500 грн. Номер телефону НОМЕР_5 знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 . Також банком надано виписку за договором №б/н за період з 11.02.2022 року по 24.02.2022 року щодо клієнта ОСОБА_1 . 
Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором № 765868509 від 11.02.2022 року належним чином не виконав, внаслідок чого відповідно до розрахунку наданого позивачем, утворилась заборгованість у розмірі 25602,60 грн., яка складається із: 22000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3602,60 грн. - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом.
30.10.2023 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 30/1023-01.
ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору

факторингу підписали Реєстр прав вимоги № 1 від 30.10.2023, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
11.07.2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем укладено Договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором на загальну суму 25602,60 грн. грн. 
Всупереч умовам Кредитного договору Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК ЕЙС», ні на рахунки попереднього кредитора.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЕЙС» за договором кредиту № 765868509 від 11.02.2022 року в розмірі 25602,60 грн.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п.5 ч.1ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України та іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з п.1-1 ч.1ст.1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати

споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 516 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1077, ч.1 ст.1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом.
Із досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої обов`язки за Кредитним Договором № 765868509 від 11.02.2022 року, в той час відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та згідно з матеріалами справи має заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», яке є правонаступником кредитодавця, в загальному розмірі 25602,60 грн.
Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин та розміру заборгованості на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в загальному розмірі 25602,60грн.
Вирішуючи питання застосування позовної давності за заявою відповідача суд виходить з наступного.
За змістом ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Разом з тим, відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України перебіг позовної давності був зупинений на строк дії загальнонаціонального карантину (з 02.04.2020 року до 30.06.2023 року). Крім того, згідно з пунктом 19 цього ж розділу ЦК України перебіг позовної давності було додатково зупинено на період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022.

Суд зазначає, що Закон України від 14.05.2025 року № 4434-IX, яким пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України було виключено, набрав чинності 04.09.2025 року. Таким чином, лише з 04.09.2025 року відновлено обчислення та перебіг строків позовної давності, які були зупинені на момент виникнення у позивача права вимоги за договором кредитної лінії у 2022 році. З огляду на те, що з моменту відновлення перебігу строку (04.09.2025 року) до дня звернення позивача до суду з даним позовом (16.04.2026 року) минуло менше трьох років, суд констатує, що трирічний строк позовної давності за всіма заявленими вимогами є не пропущеним, а тому підстави для відмови у задоволенні позову з причин спливу строків позовної давності на підставі статті 267 ЦК України відсутні.
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційнорозміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжної інструкції №43436 від 15.04.2026 року позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2662 грн. 40 коп. (а.с.09).
Приймаючи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір у сумі 2662 грн. 40 коп.
Що стосується відшкодування відповідачем позивачу витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги у розмірі 7000 грн., то слід зазначити наступне.
Судом досліджені свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю щодо адвоката Соломко О.В., договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025, укладений між ТОВ «ФК Ейс» та адвокатським бюро «Соломко та партнери», додаткова угода №25770936030 до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг укладений між ТОВ «ФК «Ейс» та адвокатським бюро «Соломко та партнери», за яким вартість допомоги складає 7000 грн.
Дані докази, на переконання суду, є належними та допустимими щодо обґрунтування витрат, пов`язаних із наданням позивачу правничої допомоги, тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» заборгованість за Договором кредитної лінії від 11.02.2022 року № 765868509 в сумі 25602 (двадцять п`ять тисяч шістсот дві гривні) грн. 60 коп., з яких 22000 грн. заборгованість за тілом кредиту та 3602 грн. 60 коп. заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. та витрати за надання правничої допомоги у розмірі 7000 (сім тисяч) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її)

проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, будинок 6, кабінет 13, ЄДРПОУ 42986956.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.М. Кравченко