Дата документу 08.07.2026 Справа № 334/6960/25

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №334/6960/25 Головуючий у 1-й інстанції: Гашук К. В.
 
Провадження № 22-ц/807/1449/26 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
08 липня 2026 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача  суддів:  	Подліянової Г.С., Кухаря С.В.,  Онищенка Е.А.,   	

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу   Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», ОСОБА_1 , представника, адвоката Працевитого Геннадія Олександровича на рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2026 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про визнання пунктів кредитного договору недійсними, зобов`язання вчинити дії, - 

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

04.06.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1404-4817. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор A8429, для підписання Кредитного договору №1404-4817 від 04.06.2024, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: - сума кредиту – 16 000,00 грн.; - строк кредитування – 365 днів; - базовий період* – 23 днів; - комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; - знижена % ставка – 1,45 % в день; - стандартна % ставка – 1,45 % в день. Також Додатковою угодою №1 від 09.06.2024 до Договору про відкриття кредитної лінії №1404-4817 від 04.06.2024 Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 4 000,00 грн.
Умовами Кредитного договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем, передбачено, що тип процентної ставки за користуванням Кредитом – фіксована та процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору та додаткові кредитні кошти відповідно до Додаткової угоди № 1.

Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 року на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі.

ОСОБА_1 всупереч умовам Кредитного договору, порушив умови укладеного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором.

Станом на 14.07.2025 загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 129 410,00 гривень, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом – 20 000,00 гривень, - прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 107 010,00 гривень, - прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 2 400,00 гривень,
Разом з тим, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 29 410,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 100 000,00 гривень.

Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд у цьому позові стягнути з ОСОБА_1   частину заборгованості за Кредитним договором, а саме: - прострочену заборгованість за кредитом – 20 000,00 гривень; - прострочену заборгованість за нарахованими процентами – 80 000,00 гривень, що разом становить 100 000,00 гривень.

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про визнання пунктів кредитного договору недійсними, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що 04.06.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1404-4817, відповідно до якого було встановлено наступні умови: - сума кредиту в розмірі 16 000,00 грн. (п. 4.1.); - стандартна процентна ставка в розмірі 1.45% від суми кредиту за кожний день (п.4.10.); - строк надання кредиту становить 365 днів (з 04.06.2024 р. до 03.06.2025 р.) (п.4.13.); - комісія за видачу кредиту – 15% від суми виданого кредиту (п.4.11.). Тип процентної ставки за користування кредитом – фіксована (п. 4.7.).
09.06.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода до договору про відкриття кредитної лінії №1404-4817, відповідно до якої було встановлено наступні умови: - кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику у Кредит додаткові грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн. (п. 2.1); - з урахуванням продовження строку кредитування/строку дії Договору згідно викладених вище умов Додаткової угоди, строк кредитування, тобто строк на який надається Кредит Позичальнику становить: 370 днів (з 04.06.2024 р. до 08.06.2025 р.) (п.3); - денна процентна ставка становить 1.45% (п.4.). Таким чином, строк кредитування за вказаним договором завершується 08.06.2025 року.

22.11.2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, починаючи: - з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, - з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5%, - з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1%.

Кредитний договір був укладений 04.06.2024 року, у зв`язку із чим у кредитора був обов`язок та можливість привести умови кредитного договору у відповідність до чинного законодавства щодо розміру процентної ставки. В той же час, відповідно до умов договору, протягом всього періоду кредитування (з 04.06.2024 рдку по 08.06.2025 року) до вказаних правовідносин застосовується процентна ставка у розмірі 1.45%, що суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування», з огляду на що вказаний п. 4.10. договору про відкриття кредитної лінії №1404-4817 від 04.06.2024 року та п. 4 додаткової угоди до договору про відкриття кредитної лінії №1404-4817 є нікчемними, в силу вимог ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Оскільки п. 4.10. про відкриття кредитної лінії №1404-4817 від 04.06.2024 року та п.4 додаткової угоди від 09.06.2024 року до договору про відкриття кредитної лінії №1404-4817, якими встановлено процентну ставку в розмірі 1,45% є нікчемними з огляду на невідповідність вимогам Закону України «Про споживче кредитування», то застосуванню до правовідносин за договором про відкриття кредитної лінії №1404-4817 підлягає процентна ставка на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи із розміру облікової ставки Національного банку України, денна процентна облікова ставка за вказані періоди становить 0,04 % із розрахунку 366 днів у 2024 році та 365 днів у 2025 році. Провівши власний контррозрахунок процентів, розмір процентів за період з 04.06.2024 до 08.06.2025 складає 2 952,00 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач за зустрічним позовом просив суд визнати недійсними пункт 4.10. договору про відкриття кредитної лінії №1404- 4817 від 04.06.2024 року та пункт 4 додаткової угоди від 09.06.2024 року до договору про відкриття кредитної лінії №1404-4817, укладені між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , та зобов`язати ТОВ «Укр Кредит Фінанс» здійснити перерахунок заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1404-4817 від 04.06.2024 року, укладеним між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , з урахуванням недійсності пункту 4.10. договору про відкриття кредитної лінії №1404-4817 від 04.06.2024 рлку та пункту 4. додаткової угоди від 09.06.2024 року до договору про відкриття кредитної лінії №1404-4817, у відповідності до облікової ставки Національного Банку України в розмірі 0,04% за весь період кредитування.

Ухвалою Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2025 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про визнання пунктів кредитного договору недійсними, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2026 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за за договором про відкриття кредитної лінії №1404- 4817 від 04.06.2024 року та додаткової угоди від 09.06.2024 року до договору про відкриття кредитної лінії №1404-4817 у загальному розмірі 93 800 грн. 
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про стягнення заборгованості у заявленому розмірі - залишено без задоволення.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , в особі представника Працевитого Геннадія Олександровича, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про визнання пунктів кредитного договору недійсними, зобов`язання вчинити дії, відмовлено.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у розмірі 2 272,21 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Працевитого Геннадія Олександровича подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2026 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Задовольнити зустрічний позов ОСОБА_1 .. 

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що з урахуванням нікчемності пунктів кредитних договорів, якими денна процентна ставка встановлена з порушеннями Закону України "Про споживче кредитування", сторона відповідача вважає, що відповідно до положень 2. 1 ст. 1048, ч. ч. 1, 3 ст. 1054 ЦК України проценти повинні бути нараховані на рівні облікової ставки НБУ за відповідні періоди. Отже, з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 – денна ставка не більше 1,5, з 20.08.2024 – денна ставка не більше 1%. Розмір облікової ставки НБУ становив: з 20.05.2024 до 132.06.2024 – 13,5%, з 14.06.2024 до 04.11.2024 – 13%. Таким чином, денна процентна облікова ставка за вказані періоди становить 0,04% із розрахунку 366 днів у 2024 році та 365 днів у 2025 році. Провівши власний контр розрахунок процентів, розмір процентів за період з 04.06.2024 до 08.06.2025 складає 2952 грн. Судом першої інстанції при застосовуванні норм матеріального права не було враховано, що «денна процентна ставка» в розумінні Закону України «Про споживче кредитування» та процентну ставку в день, які встановлені в Кредитному договорі укладеному відповідачем з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є тотожними поняттями. ОСОБА_1 у зустрічному позові заявлялося лише про застосування наслідків недійсності правочину, зокрема, щодо неузгодженості процентної ставки, що передбачено ч.1 ст. 1048 ЦК України, що вочевидь, не може вважатися за вимогу про зміну умов договору. Таким чином, застосування судом першої інстанції максимальної процентної ставки, передбаченої ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», є незаконними, оскільки це фактично призводить до зміни умов Кредитного договору за ініціативою суду, що не відповідає вимогам ст. 627 та ч.2 ст.651 ЦК України. 

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить змінити мотивувальну частину рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2026 року та ухвалити нове рішення, а саме шляхом виключення зміни щодо нікчемності п. 4.10 Договору про відкриття кредитної лінії №1404-4817 від 04.06.2024 та п.4 Додаткової угоди до Договору про відкриття кредитної лінії №1404-4817 від 04.06.2024. Достягнути з відповідача проценти за користування кредитом за Договором про відкриття кредитної лінії №1404-4817 від 04.06.2024 у розмірі 6 200 грн. 

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач була ознайомлена з усіма умовами договору, взяла на себе зобов`язання та не виконала їх належним чином. Проценти визначені у договорі жодним чином не суперечать вимогам законодавства, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Вважає помилковим висновок суду першої інстанції про необхідність зменшення розміру заборгованості за відсотками, посилаючись на те, що за умовами укладеного з ОСОБА_1 договору сторонами встановлено фіксовану процентну ставку за користування кредитом у розмірі 1,45 %, яка є незмінною. Відповідно до п. 4.10 та 10.1 договору, а також п.4 додаткової угоди до договору, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування ним, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми. Кредитодавець станом на 08.06.2025 року здійснював лише нарахування по відсоткам за користування кредитом. Жодних процентів за несвоєчасне повернення отриманого кредиту в силу положень ст. 625 ЦК України, пені, штрафів або інших платежів за неналежне виконання умов договору позичальнику не нараховувалося. Натомість визначення п. 4.10 кредитного договору нікчемним судом першої інстанції здійснено помилково, оскільки денна процентна ставка у Кредитному договорі була визначена станом на день укладення Договору та з врахуванням законодавчих обмежень. Так, п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» визначено Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесенні змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів – 2,5%, протягом наступних 120 днів 1,5%. Враховуючи дату складання Кредитного договору, а саме 04.06.2024 зазначений період припадає на обмеження денної процентної ставки не більше 1,5%, денна процентна ставка, що визначена скаржником в п. 4.10 Кредитного договору повністю відповідає вимогам пункту 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», а відтак суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, щодо визначення п.4.10 Кредитного договору нікчемним, оскільки визначена процентна денна процентна ставка у розмірі 1,45% повністю відповідає вимогам законодавчих обмежень, що визначені в пункті 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Денна процентна ставка є незмінною протягом усього терміну кредитування. 

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 – адвокат Працевитий Г.О. зазначає, що на підстав для застосування перехідного регулювання та перерахунку за ставкою 1,50 % на яке позивач у поданій апеляційній скарзі, у даному випадку відсутні, оскільки такий перерахунок суперечить чинному на момент укладення кредитного договору законодавства, обмежує права ОСОБА_1 , як позичальника, та призводить до несправедливих умов. Натомість, у зв`язку з нікчемністю відповідних умов договору, до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення ч.1 ст.1048 ЦК України. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу ТОВ «Укр Кредит Фінанс» - залишити без задоволення 

Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

В силу вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2026 року це 99 840 грн (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2026 рік» з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3328,00 грн (3328,00 грн Х 30 = 99 840 грн), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, ч .2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема: малозначні справи, що виникають з трудових відносин. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Встановлено, що ціна позову в даній справі становить 100 00 грн, що перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Водночас, колегія суддів враховує, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 2 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Апеляційний суд урахував ціну та предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зазначена справа відповідно до п. п.1 , 2 ч. 1 ст. 274 ЦПК України може розглядатися в порядку спрощеного провадження, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, не належить до виключень із цієї категорії відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України.

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю доповідача в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 належним чином не виконувала грошові зобов`язання за укладеним договором та додаткової угоди до нього, тому визнав за необхідне стягнути з нього 20 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту. Натомість заявлені позивачем до стягнення 80 000,00 грн відсотків за користування кредитним коштами визнав необгрунтованими, оскільки кредитний договір був укладений 04.06.2024, додаткова угода до нього 09.06.2024, у зв`язку із чим у позичальника був обов`язок та можливість привести умови кредитного договору у відповідність до чинного законодавства розміру процентної ставки (1%) (Закон №3498-ХІ від 22.11.2023, який набрав чинності з 24.12.2023). З огляду на викладені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що положення п.4.10 спірного кредитного договору та п.4 додаткової угоди до спірного кредитного договору щодо встановлення розміру денної процентної ставки за користування кредитними коштами є нікчемними в силу Закону, і визнання судом цих положень договорів недійсними не вимагається, у зв`язку із чим п. 4.10 Договору та п.4 додаткової угоди до Договору щодо встановлення процентної ставки у розмірі 1,45% визнано нікчемними. У зв`язку з чим, зустрічні позовні вимоги щодо визнання недійсними вказаних пунктів договору та додаткової угоди недійсним не підлягають до задоволенню. 

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Судом встановлено, що 04 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Укр Кредит Фінанс» з метою отримання банківських послуг. Цього ж дня між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1404-4817, який підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором А8429 (а.с.12-21).
Згідно з умовами кредитного договору, кредитодавець відкриває для позичальника кредитну лінію шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом, комісію за видачу кредиту (якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу Крендиту) та інші платежі, передбачені цим договором у порядку, передбаченому цим договором.

Відповідно до п. 3.1 Договору про відкриття кредитної лінії № 1404-4817 від 04.06.2024, цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

Загальний розмір кредитного ліміту (сума кредиту) за цим Договором становить 16000,00 грн. Дата надання/видачі кредиту: 04.06.2024 (п. 4.1., п. 4.2. Договору).

Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1 цього Договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (п. 4.6. Договору).Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника з використанням вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (п. 4.6 договору).

Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування Кредитом та комісії за видачу Кредиту (якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу Кредиту). Тип процентної ставки за користуванням Кредитом - фіксована. Процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом, однак Позичальнику на умовах, вказаних у цьому Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися Кредитом за Промо-ставкою та/або Пільговою, та/або Зниженою процентними ставками. Тип комісії - одноразова комісія (нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту, якщо п. 4.11. цього Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту) (п. 4.7. Договору).

Пунктом 4.10. Договору передбачено, що нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 1.45% за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання Позичальником права користування Кредитом за Промоставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою).

Пунктом 4.11. Договору визначено, що Комісія за видачу кредиту становить 15.00 % (п`ятнадцять цілих, нуль сотих відсотки(-ів)) від суми виданого Кредиту (якщо в цьому пункті Договору значення розміру комісії за видачу кредиту вказано 0% (нуль відсотків), вказане означає, що комісія за видачу Кредиту є відсутньою).
Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 16571,12 % (пункт 4.14).
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору (за весь строк кредитування) складає: 103 080 грн та включає в себе: суму кредиту, комісію за видачу кредиту (якщо умови цього договору передбачають сплату комісії за видачу кредиту) та проценти за користування умовами цього передбачають сплату комісії за видачу кредиту). 

Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 365 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (далі - Строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту 03.06.2025 року. Строк дії Договору є рівним Строку кредитування. У будь-якому випадку Договір діє до 24 (двадцять четвертої) години (включно) доби, наступної після дати повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Продовження Строку кредитування або строку дії Договору або строку виплати кредиту в односторонньому порядку Кредитодавцем або Позичальником не допускається. У Позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим Договором. Строк кредитування/строк дії договору може бути продовжений за взаємною згодою сторін шляхом укладання Додаткової угоди до цього Договору. У такому випадку актуальний строк кредитування/строк дії Договору зазначається в останній укладеній сторонами Додатковій угоді до цього Договору, якою змінювався строк кредитування/строк дії Договору (п. 4.13 договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована кредитодавцем) в останній календарний день строку кредитування, вказаного у п.4.13 цього Договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному в Правилах. Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця.

Пунктом 12.1 договору передбачено, що цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей Договір, Позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на вебсайті Кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись умов цього Договору, а тому добровільно та свідомо укладає цей Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.

Невід`ємною частиною цього Договору є додатки: (1) Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), (2) Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України (п.12.15 договору).

Позичальник підтвердив, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом цього Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою та п`ятою статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на вебсайті Кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.(п.12.4.1 договору).

09 червня 2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода №2 до договору про відкриття кредитної лінії №1404-4817, відповідно до якої було встановлено наступні умови: - кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику у Кредит додаткові грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн (п. 2.1) (а.с.34-зворот-35).

Відповідно до п. 2.3 додаткової угоди, після надання Кредитодавцем Позичальнику у Кредит додаткових грошових коштів Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю суму грошових коштів в розмірі 20000.00 грн, яка складається з суми Кредиту, яка була надана Позичальнику за Договором та неповернута на момент укладення цієї Додаткової угоди, та суми додаткових грошових коштів, наданих Позичальнику у Кредит на підставі цієї Додаткової угоди.

З урахуванням продовження строку кредитування/строку дії Договору згідно викладених вище умов Додаткової угоди, строк кредитування, тобто строк на який надається Кредит Позичальнику становить: 370 днів (п. 2. 5 додаткової угоди). 

Денна процентна ставка за кредитним договором становить 1.45% (п. 4 додаткової угоди).
Таким чином, строк кредитування за вказаним договором завершується 08.06.2025 року.
Фінансова установа зобов`язання за кредитним договором від 04 червня 2024 року виконала. Довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту N 1404-4817 від 04 червня 2024 року свідчить про те, що за допомогою системи LiqPay здійснено два платежі: 2471165243 на платіжну картку НОМЕР_1 з призначенням «видача кредиту» у сумі 16 000.00 грн;
2473232562 на платіжну картку НОМЕР_1 з призначенням «добор кредиту» у сумі 4 000.00 грн, загальна сума платежу 20 000 грн (а.с.37).
АТ КБ «ПриватБанк» у листі від 22 липня 2025 року повідомило про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору N 4010 від 02 грудня 2019 року, у тому числі, по платежам: 2471165243 на платіжну картку НОМЕР_1 за договором N 1404-4817 від 04.06.2024 року в сумі 16 000 грн; 2473232562 на платіжну картку НОМЕР_1 за договором N 1404-4817 від 04.06.2024 року в сумі 4 000 грн (а.с.31-33).
Згідно з детальним розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 14 липня 2025 року за кредитним договором N 1404-4817 від 04.06.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 129 410.00 грн, з яких: заборгованість за кредитом 20 000.00 грн, заборгованість за відсотками 107 010.00 грн, залишок комісії – 2400.00 грн (а.с.38-40).
Разом з цим, Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами та комісією у загальній сумі 29 410.00 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором у розмірі 100 000 грн. 

Враховуючи, вищезазначене, кредитодавець просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь неповну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочена заборгованість за кредитом – 20 000,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 80 000,00 грн, що разом становить 100 000,00 грн та судові витрати у розмірі 2 422,40 грн (а.с.1-8). 
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики. 
Особливості укладення кредитного договору в електронній формі визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За правилами ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
У постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 623/2936/19 Верховний Суд зробив висновок про правомірність використання при укладенні електронного договору електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора.
За приписами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Приписами ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності.
За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , маючи намір отримати в позику грошові кошти, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Укр Кредит Фінанс», пройшов реєстрацію на офіційному веб-сайті товариства. Під час здійснення реєстрації відповідач створив особистий кабінет та надав всі особисті дані (ПІБ, дані паспорта, РНОКПП, номер мобільного телефону, електронну пошту, місце реєстрації), чим фактично надав згоду на обробку персональних даних.
Для безпосереднього оформлення кредиту відповідач обрав бажану суму кредиту, строк кредитування, самостійно вніс номер банківської картки та підтвердив, що ознайомлений з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa».
Після прийняття позичальником умов кредитного договору 04 червня 2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» уклало із ОСОБА_1 договір про відкриття кредитної лінії, який підписано відповідачем відповідно до вимог ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А8429, який надсилався на особистий телефонний номер ОСОБА_1 
09 червня 2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода №2 до договору про відкриття кредитної лінії №1404-4817, відповідно до якої було встановлено наступні умови: - кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику у Кредит додаткові грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн (п. 2.1), яка також була підписана ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А1983, який надсилався на особистий телефонний номер ОСОБА_1 .. 
На спростування зазначених обставин ОСОБА_1 доказів не подано. 
Крім того, колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 як в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі не заперечував факт укладення між ним та позивачем вищевказаних кредитних документів. 
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
АТ КБ «ПриватБанк» у листі від 22 липня 2025 року повідомило про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору N 4010 від 02.12.2019 року, у тому числі, по платежам: 2471165243 на платіжну картку НОМЕР_1 за договором N 1404-4817 від 04.06.2024 року в сумі 16 000 грн; НОМЕР_2 на платіжну картку НОМЕР_1 за договором N 1404-4817 від 09.06.2024 року в сумі 4 000 грн
Зважаючи на вищенаведені норми та дослідивши обставини справи в сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що висновок суду першої інстанції про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20000,00 грн за кредитним договором з урахуванням укладеної до нього додаткової угоди, відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконував грошові зобов`язання за укладеним договором.
Позивач, пред`явивши вимогу про стягнення заборгованості, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його вартості, зокрема заборгованість за нарахованими відсотками. У розрахунку заборгованості зазначено, що станом на 14 липня 2025 року сукупна сума заборгованості ОСОБА_1 за відсотками у період з 04.06.2024 року по 14.07.2025 року становить 107 010,00 грн (а.с.38-39).
У позовній заяві позивач зазначив, що кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», зокрема, часткове списання заборгованості за нарахованими відсотками на суму 29 410.00 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості в сумі 100 000.00 грн (а.с.1-8). Отже, остаточно позивач просив стягнути, крім тіла кредиту у розмірі 20 000,00 грн, заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 80 000,00 грн (а.с.7-зворот).
У зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 просив визнати недійсними пункт 4.10. договору про відкриття кредитної лінії №1404- 4817 від 04.06.2024 року та пункт 4 додаткової угоди від 09.06.2024 року до договору про відкриття кредитної лінії №1404-4817, укладені між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , тобто ті пункти договорів, які регулюють розмір відсотків за користування кредитними коштами та порядок їх нарахування.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи щодо позовних вимог про стягнення простроченої заборгованості за нарахованими процентами у сумі 80000, 00 грн, а також щодо заявлених зустрічних позовних вимог, колегія суддів виходить з наступного.
За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, щодо позовних вимог про стягнення простроченої заборгованості за нарахованими процентами у сумі 80 00.00 грн апеляційний суд виходить з наступного.
22 листопада 2023 року прийнято Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» N 3498-IX, який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Цим законом доповнено ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Разом з цим, частиною 4 розділу 11 Прикінцеві та перехідні положення Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу, та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом слід привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону.
У справі, що переглядається, договір між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 про відкриття кредитної лінії №1404-4817 було укладено 04 червня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а тому ТОВ «Укр Кредит Фінанс» мало привести свою діяльність та документи у відповідності з вимогами цього Закону, зважаючи на порядок укладення договору із ОСОБА_1 ..
Дійсно, пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів – 2.5%, протягом наступних 120 днів – 1,5%. Однак, перехідні положення законопроекту застосовується, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосується особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частина 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу 1 цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Зазначене указує на те, що строк встановлений в п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» встановлювався для договорів укладених до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», якщо строк дії договорів продовжувався після набрання чинності Законом.
Таким чином, умови договору щодо встановлення денної процентної ставки вище 1% є нікчемними в силу положень частини 5 статті 8 та частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Частиною 2 ст. 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З огляду на викладені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що положення пункту 4.10 договору про відкриття кредитної лінії №1404- 4817 від 04.06.2024 року та пункту 4 додаткової угоди від 09.06.2024 року до договору про відкриття кредитної лінії №1404-4817, щодо встановлення розміру денної процентної ставки за користування кредитними коштами 1,45%, є нікчемними в силу Закону, і визнання судом цих положень договорів недійсними не вимагається, а тому зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсними пунктів договорів задоволенню судом не підлягають.

Колегія суддів зазначає, що суд першої дійшов вірного висновку про неправомірність встановлення ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у договорі фіксованої процентної ставки у розмірі 1,45 % за кожен день користування кредитом, оскільки позивачем проігноровано положення ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою встановлено вимоги, що денна процентна ставка у відповідності до чинного законодавства не може перевищувати 1% . 
Судом першої інстанції вірно враховано, що відповідно до п. 4.6 та п.10.2 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за наступною ставкою.
Стандартна процентна ставка становить 1,45 % за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою ставкою).
Позичальник за умови дотримання вимог, передбачених п.п.10.2, 10.3 цього договору, користується програмами лояльності Кредитодавця та сплачує проценти (відсотки) за користування Кредитом за наступними ставкою (-ми):
Знижена процентна ставка становить 1,45% за кожен день користування Кредитом, яка надається Кредитодавцем виключно як знижена на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору. 
Згідно наданого розрахунку заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1404-4817 від 04 червня 2024 року, станом на 14.07.2025 року, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» здійснювало лише нарахування по процентам за користування кредитом (згідно п. 4.10 та 10.1 кредитного договору), відповідно яких процентна ставка становить 1,45 % за кожен день користування кредитом, в строк договору (згідно п. 4.9 договору), що погоджений між сторонами.
Таким чином, розмір процентів між сторонами був узгоджений.
Проте, оскільки договір про відкриття кредитної лінії № 1404-4817, та додаткова угода до нього були укладені сторонами у справі 04.06.2024 та 09.06.2024, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (24 грудня 2023 року), отже, станом на дату укладення договору та додаткової угоди до нього кредитодавець міг застосовувати максимальний розмір денної процентної ставки, встановлений ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», лише у розмірі 1 %. З цих підстав апеляційний суд відхиляє доводи позивача, за якими укладений між сторонами кредитний договір та додаткова угода до нього в частині встановлення розміру денної процентної ставки не суперечить положенням Закону України «Про споживче кредитування».
Отже, у період з 04 червня 2024 року по 09 червня 2024 року (до часу укладення додаткової угоди) розмір денної процентної ставки, яку мав сплачувати позичальник, ураховуючи тіло кредиту у розмірі 16 000, 00 грн, становить 160, 00 грн (1 %), а з 09 червня 2024 року (з часу укладання додаткової угоди) по 08 червня 2025 року, ураховуючи тіло кредиту у розмірі 20 000, 00 грн, - 200, 00 грн.

Визначаючи суму заборгованості за відсотками до стягнення, виходячи із даної процентної ставки за користування грошовими коштами, тіла кредиту, та строків користування кредитними коштами, ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» зі сплати відсотків за користування грошовими коштами в загальній сумі 73 800 грн (5 днів х 160, 00 грн (800, 00 грн) + 365 днів х 200, 00 грн (73 000, 00 грн) = 73 000, 00 грн).

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» щодо стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за процентами за користування кредитом підлягають задоволенню у розмірі 73 000, 00 грн.

Отже, загальний розмір заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1404- 4817 від 04.06.2024 року та додаткової угоди від 09.06.2024 року до договору про відкриття кредитної лінії №1404-4817, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс», становить 93 000,00 грн, з яких: 20000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту та 73 800, 00 грн – заборгованість за процентами.

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 , окрім позовних вимог про визнання пунктів договорів недійсними, також було заявлено вимоги про зобов`язання ТОВ «Укр Кредит Фінанс» здійснити перерахунок заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1404-4817 від 04.06.2024 року, укладеним між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , з урахуванням недійсності пункту 4.10. договору про відкриття кредитної лінії №1404-4817 від 04.06.2024 року та пункту 4. додаткової угоди від 09.06.2024 року до договору про відкриття кредитної лінії №1404-4817, у відповідності до облікової ставки Національного Банку України в розмірі 0,04% за весь період кредитування.

Вказані позовні вимоги є похідними від вимог про визнання недійсними (нікчемними) пунктів кредитного договору, і постановлення судового рішення про задоволення вказаних позовних вимог не захистить у належний спосіб порушені права позивача за зустрічним позовом. Тим більше, суд, встановивши нікчемність того чи іншого пункту договору, може самостійно вжити заходів щодо застосування наслідків нікчемності (недійсності) правочину. 

Так, у цій справі суд першої інстанції вірно встановив нікчемність пунктів договору, що передбачають розмір відсотків за користування кредитними коштами, і самостійно застосував наслідки нікчемності пунктів правочину, перерахувавши заборгованість по відсоткам, виходячи із процентної ставки, встановленої Законом, внаслідок чого позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було задоволено частково.

Доводи ОСОБА_1 , що в даному випадку при розрахунку заборгованості по відсоткам підлягає застосуванню облікова ставка Національного Банку України в розмірі 0,04% за весь період кредитування, є безпідставними виходячи з наступного.

Судом встановлено, що укладаючи кредитний договір та додаткову угоду до нього, сторони погодили розмір процентів за користування кредитними коштами, які підлягають сплаті позичальником, але з порушенням вимог частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином проценти, які може планувати отримати кредитор від позичальника при належному виконанні ним умов договору протягом усього строку кредитування, нараховуються у розмірі, який враховуються при обчисленні, як реальної річної процентної ставки, так і денної процентної ставки, тобто розмір таких процентів за користування кредитом на день при належному виконання зобов`язань повинен не бути більшим, ніж максимальний розмір денної процентної ставки, встановлений у відповідному Законі. Отже, за положеннями частини 1 статті 1048 ЦК України у позивача, як кредитора є право на отримання від позичальника процентів, нарахування яких передбачено умовами укладеного між ними договору, але за розміром, що встановлений в Законі, тобто не більше, ніж 1% на день. З огляду на викладені обставини, підстави для розрахунку процентів за обліковою ставкою НБУ відсутні, оскільки умовами договору та законом визначено порядок їх нарахування та максимально можливий розмір.

Таким чином, оскільки кредитний договір був укладений між сторонами 04 червня 2024 року, тобто після набрання чинності змін до ЗУ "Про споживче кредитування", п. 17 Перехідних положень не може бути застосований до правовідносин, що склалися між ними, а тому колегія суддів погоджується із висновками та розрахунку суду першої інстанції щодо розміру відсотків за кредитним договором.

При цьому покликання позивача на те, що "денна процентна ставка" в розумінні Закону України "Про споживче кредитування" та процентну ставку (ки) в день, які встановлені в Кредитному договорів укладеному Відповідачем з ТОВ "Укр Кредит Фінанс" не є тотожними поняттями, апеляційний суд відхиляє та вважає такими, що зводяться лише до особистого тлумачення позивачем закону на власну користь.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягає частковому задоволенню, а саме стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ « Укр Кредит Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 1404-4817 від 04 червня 2024 року у розмірі 93000, 00 грн з яких: 20000 грн – заборгованість за тілом кредиту; 73800 грн – заборгованість за процентами.У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 суд правомірно відмовив.

Зазначені та інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться до незгоди із ними, а відтак не впливають на остаточні висновки суду. 

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-78, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обгрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», ОСОБА_1 , представника, адвоката Працевитого Геннадія Олександровича - без задоволення.
При цьому апеляційний суд враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaariv. Finland, № 49684/99, § 2)).
Судом першої інстанції надана вірна оцінка доказам, що були предметом дослідження в судовому засіданні суду першої інстанції, ним повно і об`єктивно з`ясовані дійсні обставини справи, перевірені доводи і заперечення сторін зібраними у справі доказами, яким надана належна правова оцінка.
Оскаржуване рішення постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Враховуючи відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що понесені сторонами витрати на цій стадії розгляду справи компенсації не підлягають.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», ОСОБА_1 , представника, адвоката Працевитого Геннадія Олександровича - залишити без задоволення.

Рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2026 року -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови,лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 08 липня 2026 року.
Головуючий, суддя 	Суддя 	Суддя	
Подліянова Г.С. 	Кухар С.В. 	Онищенко Е.А.