Справа 688/5932/25 
№ 2/688/109/26 

Рішення 
Іменем України

16 липня 2026 року         м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: 
головуючого судді Березюк Н.П., 
за участі: секретаря судового засідання Кулеші Л.М.,
представника позивача – Денищенко-Бостан О.Л. (в режимі відеоконференції),
відповідачки – ОСОБА_1 ,
представника третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради – Козачук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, орган опіки та піклування Шепетівської міської ради Хмельницької області про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини,
встановив:
Стислий виклад та обґрунтування заяви
ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити її місце проживання разом з батьком ОСОБА_2 за адресою його реєстрації та проживання – АДРЕСА_1 .
Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька ОСОБА_5 . 05.04.2017 сторони зареєстрували шлюб. Донька ОСОБА_4 фактично проживала з ними та його рідною сестрою ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить йому та сестрі ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності в рівних частинах. З 01.09.2022 донька відвідувала школу І-ІІІ ступенів №36 імені С.П. Корольова міста Києва, обслуговувалась лікарем КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Голосіївського району міста Києва та має право на користування програмою лояльності для клієнтів ТОВ «Смарт медікал центр» в м. Києві. З 14.03.2019 донька перебуває на постійному стоматологічному обслуговуванні у стоматологічній клініці «NanoClinic» ТОВ «Пальміра Люкс» в м. Києві. Вказує, що відповідачка дитиною не займалась та проживала з ним поки їй було зручно та було де проживати в м. Києві, а також доки була матеріально забезпечена. Відповідачка за час шлюбу працювала близько трьох років в супермаркеті, в цей час донькою займались виключно він з сестрою. Остання здійснила значний вклад у виховання та матеріальне забезпечення дитини, придбавала племінниці одяг, взуття, іграшки, канцелярію для школи. 
16.09.2025 відповідачка виїхала з його квартири та забрала дитину в невідомому напрямку. Пізніше повідомила, що виїхала проживати до батьків у Хмельницьку область, вимагала кошти на своє утримання та доньки. Користуючись відсутністю власників, вивезла з квартири свої речі та дитячі речі та забрала родинну собаку. Незважаючи на його неодноразові звернення, відповідачка перешкоджає йому у здійсненні батьківських прав та не повертає дитину до місця її постійного проживання. Донька на даний час не відвідує школу, а її переписка з ним контролюється. Тому він вимушений був звернутись до служби в справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації щодо неправомірного вивезення дитини та перешкоджання її розвитку. 
Зважаючи на вищевикладені обставин, він переймається необізнаністю щодо місця перебування дитини, має побоювання щодо її безпеки, оскільки відповідачка не забезпечує право дитини на навчання та житло. Ці побоювання також обумовлені тим, що відповідачка ОСОБА_1 вже була позбавлена батьківських прав щодо першої дитини рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.12.2014 у справі №688/4812/14-ц, саме через невиконання батьківських обов`язків, тому її донька ОСОБА_7 , 2012 року народження, виховується з її батьками. 
Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Позиція відповідача та представників третіх осіб
Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, суду показала, що подружнє життя з позивачем не склалося, тому понад півроку проживає в орендованому житлі разом з донькою ОСОБА_5 в м. Шепетівці. Під час спільного проживання з сестрою позивача ОСОБА_6 , остання постійно її морально пригнічувала, їй було некомфортно проживати у таких умовах, тому разом із донькою переїхали проживати у м. Шепетівку. Донька ходить в школу, вона офіційно працює. Позивач не працює, не приймає участі у вихованні дитини, матеріально її не забезпечує.
Представник третьої особи Козачук О.В. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування та вважає, що відсутні підстави для позбавлення відповідачки ОСОБА_1 батьківських прав, а місце проживання дитини слід визначити з її матір`ю. Зазначила, що за час перебування у провадженні суду справи про позбавлення позивачки батьківських прав, позивач жодного разу не звертався до органу опіки та піклування за місцем проживання малолітньої дитини для визначення часу зустрічей з дитиною.
Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Судилківської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про вилучення органу опіки з учасників справи, оскільки ОСОБА_1 не проживає на території Судилківської сільської ради.
Представник третьої особи органу опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що 26.03.2026 з метою з`ясування обставин справи, посадовими особами служби проведено обстеження умов проживання ОСОБА_4 за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що за вказаною адресою проживають батько дитини ОСОБА_2 та тітка з боку батька ОСОБА_6 . У двокімнатній квартирі зроблено ремонт, чисто та охайно, наявна побутова техніка та меблі. В одній із кімнат для дитини виділено спальне місце, наявні дитячі речі, книги та багато іграшок. У кімнаті є куточок для гри, шафа-купе, телевізор. На момент обстеження умов проживання дитини в квартирі не було, зі слів батька вона до 16.09.2025 проживала разом з ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 . З 16.09.2025 донька проживає в м. Шепетівка Хмельницької області. У розмові з посадовими особами служби тітка з боку батька ОСОБА_6 повідомила, що вона не категорична щодо позбавлення батьківських прав матері відносно доньки, але вважає, що її племінниці краще буде проживати з батьком за його місцем проживання в м. Києві. Оскільки відповідно до постанови КМУ від 24.09.2008 №66 «Питання діяльності органів опіки та піклування пов`язані із захистом прав дитини», робота щодо захисту прав дітей покладається на служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини, просили виключити службу з числа третіх осіб, судове засідання проводити без участі представника служби в справах дітей та сім`ї. 
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
26.11.2025 ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , звернувся до суду з цим позовом.
Суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідачки, 16.12.2025 залишив позовну заяву без руху, запропонував позивачу ОСОБА_2 через його представника Денищенко-Бостан О.Л. викласти обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, залучити до участі орган опіки і піклування, який має надати відповідні висновки, що підлягають долученню до справи та зазначити докази на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини з батьком. Роз`яснив позивачу необхідність відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, подати службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву про розв`язання спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності); звернутися до служби у справах дітей за місцем проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання, який передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду; після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною складення службою висновку про визначення місця проживання дитини та прийняття органом опіки та піклування відповідного рішення подати його до суду.
29.12.2025 через систему «Електронний суд» до суду надійшла позовна заява (нова редакція), з доданими документами. 
30.12.2025 суд відкрив провадження у справі та призначив розгляд за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 28.01.2026, залучив до участі в справі як третіх осіб: на стороні позивача – орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації; на стороні відповідача орган опіки та піклування Судилківської сільської ради (за місцем реєстрації відповідачки).  Запропонував позивачу через його представника надати у підготовче засідання докази, які підтверджують наявність спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини, характеризуючі дані про особу батька дитини, його майновий стан та житлові умови (акти обстеження житлових умов), висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини (який може бути підготовлений лише за активної участі позивача, шляхом його звернення до служби у справах дітей із відповідною заявою про підготовку такого висновку), а також докази щодо винної поведінки відповідачки, не виконання чи неналежного виконання нею своїх батьківських обов`язків та попередження її про необхідність змінити ставлення до виховання дитини. Повторно роз`яснив позивачу необхідність відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, подати службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву про розв`язання спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності); звернутися до служби у справах дітей за місцем проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання, який передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду; після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною складення службою висновку про визначення місця проживання дитини та прийняття органом опіки та піклування відповідного рішення подати його до суду.
28.01.2026 відповідачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про відкладення підготовчого засідання, просила залучити до участі в справі орган опіки та піклування Шепетівської міської ради, оскільки фактично проживає в АДРЕСА_3 .
28.01.2026 суд залучив до участі в справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради (за фактичним місцем проживання відповідачки) та відклав підготовче засідання на 26.02.2026.
 
18.02.2026 представник органу опіки та піклування Судилківської сільської ради подала заяву, в якій повідомила, що орган не є належним учасником в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, оскільки ОСОБА_1 на території сільської ради не проживає та відповідно до довідки Судилківської сільської ради від 13.02.2026 в АДРЕСА_4 не зареєстрована.
 
20.02.2026 представник позивача ОСОБА_3 подала клопотання про призначення судово-психологічної експертизи. Підготовче засідання відкладалося за клопотаннями відповідачки ОСОБА_1 
 
09.03.2026 суд постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 про призначення судово-психологічної експертизи та відклав підготовче засідання на 19.03.2026, яке відкладалося на 06.04.2026 за клопотаннями сторін. 05.04.2026 представник позивача ОСОБА_3 направила до суду повторне клопотання про призначення судово-психологічної експертизи, долучила нотаріально засвідчені заяви (афідевіти) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про факти, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.
 
06.04.2026 суд відмовив у задоволенні повторного клопотання представника позивача ОСОБА_3 про призначення судово-психологічної експертизи та відклав підготовче засідання на 30.04.2026.
 
30.04.2026 суд задовольнив клопотання представника позивача, витребував у гімназії №3 Шепетівської міської ради Хмельницької області інформацію про навчання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у навчальному закладі, копію наказу про зарахування її на навчання до закладу освіти. Зобов`язав відповідачку ОСОБА_1 надати органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради усю необхідну інформацію та забезпечити можливість провести обстеження умов проживання малолітньої дитини з метою складання органом опіки та піклування висновку щодо розв`язання спору та подання його суду у підготовче засідання 13.05.2026. Попередив відповідачку ОСОБА_1 , що у разі не надання нею Органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради можливості провести обстеження умов проживання дитини, суд вважатиме такі дії перешкоджанням судочинству, що матиме наслідком за правилами п.2 ч.1 ст. 148 ЦПК України, стягнення в дохід державного бюджету штрафу. Зобов`язав орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради подати у підготовче засідання 13.05.2026 висновок щодо розв`язання спору.
07.05.2026 на виконання ухвали суду надійшла інформація від директора гімназії №3 Шепетівської міської ради.13.05.2026 представник органу опіки та піклування Шепетівської міської ради надала суду додаткові докази та висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , доцільність визначення місця проживання дитини з матір`ю. 
13.05.2026 суд відклав підготовче засідання за клопотанням представника позивача ОСОБА_3 для ознайомлення з висновком органу опіки та піклування Шепетівської міської ради.
25.05.2026 представник позивача ОСОБА_3 подала письмові заперечення, на висновок органу опіки та піклування Шепетівської міської ради, клопотання про призначення судово-психологічної експертизи для з`ясування психологічного стану дитини, її емоційні потреби, прихильності, страхи, вплив конфлікту між батьками. Крім того, подала клопотання про заслуховування думки малолітньої ОСОБА_4 поза межами залу судових засідань – у спеціальному обладнаному приміщенні («Зеленій кімнаті») (за наявності такого приміщення в суді або на базі уповноважених органів/організацій м. Шепетівки чи Хмельницької області), залучивши до проведення опитування дитини ліцензованого (сертифікованого) дитячого психолога, який має відповідну кваліфікацію та підготовку для роботи з дітьми за методикою «Зелена кімната». 
25.05.2026 суд закрив підготовче провадження у справі, призначив справу до судового розгляду на 18.06.2026, задовольнив клопотання представника позивача про опитування малолітньої доньки сторін, зобов`язавши відповідачку ОСОБА_1 забезпечити участь малолітньої доньки ОСОБА_4 в судовому засіданні для її опитування з приводу спору, який безпосередньо стосується її прав. Крім того, залучив до опитування дитини представника служби у справах дітей виконавчого комітету Шепетівської міської ради та ліцензованого (сертифікованого) дитячого психолога, якого доручив призначити Північному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги.
03.06.2026 до суду надійшло повідомлення Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги за вих. №108/108-05.2-5/2796 від 02.09.2026, про те, що залучення психолога відбувається лише у порядку передбаченому наказом міністерства юстиції України Міністерства внутрішніх справ України, Офісу генерального прокурору від 07.02.2023 №493/5/67/32 «Про запровадження та реалізацію пілотного проєкту щодо залучення психологів до кримінальних проваджень за участю малолітніх, неповнолітніх осіб через регіональні/міжрегіональні центри надання безоплатної правничої допомоги».
18.06.2026 після вступного слова сторін, суд визначив порядок дослідження доказів в справі, оголосив перерву, визначивши узгоджену дату судового розгляду на 07.07.2026, залучив до участі в опитуванні малолітньої доньки сторін: представника служби у справах дітей виконавчого комітету Шепетівської міської ради та приватного сімейного (дитячого) психолога ОСОБА_10 , яка має відповідні диплом та сертифікати, згодна взяти участь у судовому засіданні та здійснює свою діяльність у м. Шепетівці, зобов`язавши відповідачку забезпечити участь малолітньої доньки ОСОБА_4 в судовому засіданні для її опитування з приводу спору, який безпосередньо стосується її прав.
У зв`язку з неявкою в судове засідання 07.07.2026 психолога ОСОБА_10 (виїзд у службове відрядження), суд залучив до участі в справі психолога Шепетівського міського Центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді ОСОБА_11 , заслухав думку малолітньої дитини сторін, постановив ухвалу про відмову у задоволенні усного клопотання представника позивача про призначення експертизи, та повідомив, що відповідно до п.п. 5,6 ст.259 ЦПК України ухвала буде оформлена окремим документом після закінчення судового засідання, дослідив письмові докази, перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 16.07.2026.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Між сторонами виникли правовідносини щодо виконання обов`язків по вихованню дитини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України).
Суд встановив, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані у свідоцтві про народження дитини.
05.04.2017 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 05.04.2017. 
Малолітня ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить позивачу ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності з ОСОБА_6 в рівних долях. Право власності на квартиру, у якій зареєстроване місце проживання дитини підтверджується свідоцтвом про право власності, що видане 17.06.2011 відділом приватизації житлового фонду Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та витягом про державну реєстрацію прав №30606467 від 13.07.2011.
09.10.2018 відповідачка ОСОБА_1 уклала декларацію №0001-ХА4М-2Е00, з лікарем ОСОБА_12 , яка надає первинну медичну допомогу для дитини ОСОБА_4 .
Згідно довідки, виданої 10.10.2025, малолітня ОСОБА_4 з 14.03.2019 перебувала на постійному стоматологічному, а з 27.07.2023 й ортопедичному обслуговуванні у стоматологічній клініці NanoClinic» ТОВ «Пальміра Люкс» в м. Києві, їй регулярно проводяться профілактичні огляди, лікування зубів, а також ортодонтичні консультації та корекції згідно з індивідуальним планом лікування. Відповідно до актів виконаних робіт, дитині надавались стоматологічні послуги.
01.09.2022 дитина ОСОБА_4 зарахована до складу учнів школи І-ІІІ ступенів №36 імені С.П. Корольова міста Києва у 1-А клас, де продовжувала навчання до 4 класу відповідно до довідки №205, виданої 10.10.2025 вказаним навчальним закладом. 
Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.12.2014, ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_7 та вирішено стягнути з неї аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14.10.2014. 
13.10.2025 ОСОБА_2 звернувся до служби в справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з заявою про проведення перевірки обставин незаконного вивезення дитини та порушення її права на освіту, зобов`язавши матір повернути дитину за місцем її постійного проживання та навчання.
26.03.2026 посадові особи служби в справах дітей та сім’ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації провели обстеження умов проживання ОСОБА_4 за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого склали акт. Згідно акту у двокімнатній квартирі зроблено ремонт, чисто та охайно, наявна побутова техніка та меблі. В одній із кімнат для дитини виділено спальне місце, наявні дитячі речі, книги та багато іграшок. У кімнаті є куточок для гри, шафа-купе, телевізор. На момент обстеження умов проживання дитини в квартирі не було, зі слів батька ОСОБА_4 до 16.09.2025 вона проживала разом з ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 . З 16.09.2025 донька проживає в м. Шепетівка Хмельницької області. У розмові з посадовими особами служби тітка з боку батька ОСОБА_6 повідомила, що вона не категорична щодо позбавлення батьківських прав матері відносно доньки, але вважає, що її племінниці краще буде проживати з батьком за його місцем проживання в м. Києві. 
З 15.10.2025 малолітня ОСОБА_4 навчається у гімназії №3 у 4 класі (наказ від 15.10.20252 №20/у «Про зарахування ученицею 4 класу ОСОБА_13 »). Дитина зарахована в заклад після надання особової справи з відміткою у ній про відрахування з 14.10.2025 з Київської школи І-ІІІ ступенів №36 ім. С.Корольова. За час навчання зарекомендувала себе як старанна, здібна, відповідальна учениця, має навчальні досягнення середнього рівня. До уроків готується систематично, потребує незначного стимулювання і підтримки вчителя. Бере активну участь у шкільному житті та житті класу. Мама ОСОБА_1 цікавиться навчанням дочки та відповідально ставиться до її виховання, відкликається на прохання класного керівника, регулярно відвідує школу. Батько дитини участі в шкільному житті не бере, навчальний заклад не відвідує, з класним керівником не контактує. Вказане підтверджується характеристикою дитини, наказом №20/у від 15.10.2025 про зарахування ученицею 4 класу ОСОБА_14 .
Згідно інформації про стан утримання, навчання та виховання учениці 4 класу гімназії №3 ОСОБА_4 за вих. №01-41/57 від 20.04.2025, дитина проживає з мамою ОСОБА_1 . ОСОБА_15 дитина відвідує систематично, якщо пропуски є, то лише з поважних причин. ОСОБА_5 має належний зовнішній вигляд, завжди чиста та охайна, забезпечена усім необхідним шкільним приладдям та канцелярськими товарами. Відносини у дитини та мами доброзичливі, довірливі та сповнені теплом і любов`ю. Відчувається, що дівчинка має вдома достатню міру уваги і турботи. ОСОБА_1 приймає активну участь у житті дитини, прислухається до всіх порад класного керівника, допомагає і підтримує дівчинку у навчанні. 
Згідно акту обстеження умов проживання від 04.05.2026, з жовтня 2025 року ОСОБА_1 з дитиною проживає в м. Шепетівка. Відповідно до акту обстеження від 04.05.2026 умови проживання сім`ї добрі, придатні до виховання і розвитку дитини, кімнати облаштовані меблями та побутовою технікою. Малолітня має окрему кімнату, яка облаштована відповідно до її віку. Дитина забезпечена одягом та взуттям відповідно до сезону, має необхідне канцелярське приладдя, мобільний телефон. Наявні продукти харчування в достатній кількості. Батько дитини проживає в м. Києві, з ним дитина раніше спілкувалась телефоном, станом на дату обстеження умов проживання, зв`язок не підтримує. ОСОБА_5 повідомила, що бажає проживати разом з матір`ю, з якою має довірливі стосунки. 
Відповідно до інформації Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області за вих. №71583-2026 від 08.05.2026, ОСОБА_1 за ухилення від виконання батьківських обов`язків до адміністративної відповідальності не притягувалась. 
Згідно довідки №42 від 04.05.2026 відповідачка ОСОБА_1 працює в ТОВ «Рамедас Україна» на посаді завідувача виробництвом відділу виробництва КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня» з 13.03.2026.
Відповідно до висновку Шепетівського міського центру соціальних служб для сім’ї, дітей та молоді за вих. №02-13/18 від 06.05.2026, малолітня ОСОБА_4 фактично проживає з матір`ю, дитина виявляє прихильність до матері та бажає з нею проживати, ОСОБА_1 створила належні умови для проживання, виховання та навчання дитини. При спілкуванні з психологом малолітня ОСОБА_4 повідомила, що вона хоче проживати з матір`ю, але не проти спілкування з батьком, в дитини наявні ознаки психологічної травми, спостерігається пригнічений стан, пов`язаний з розлученням та конфліктом між батьками.
05.05.206 ОСОБА_1 уклала декларацію з лікарем-педіатром КП «КНП «Шепетівський центр первинної медико-санітарної допомоги» ОСОБА_16 , яка надає первинну медичну допомогу для доньки ОСОБА_4 . 
Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради за вих. №03/28/2470 від 14.05.2026, орган опіки вважає недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вважає доцільним визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 з матір`ю ОСОБА_1 .
Свідок ОСОБА_1 у письмовому афідевіті зазначила, що з дня народження ОСОБА_4 постійно допомагала брату ОСОБА_17 як у вихованні, так суттєвим матеріальним забезпеченням. Дружина брата ОСОБА_1 використовувала дитину для забезпечення власних потреб за рахунок чоловіка, жодного дня не працювала, вихованням доньки не займалась. На даний час ОСОБА_1 забороняє спілкування брату та їй з ОСОБА_18 і вимагає гроші, погрожуючи ніколи не повернути доньку додому. 
Свідок ОСОБА_19 у письмовому афідевіті зазначила, що є сусідкою сім’ї ОСОБА_20 , однак не бачила, щоб ОСОБА_1 проводила час з донькою, яка постійно була в супроводі батька ОСОБА_17 або його старшої сестри ОСОБА_21 . Навіть чула, що ОСОБА_18 називала її мамою. Дівчинка виглядає охайною, гарно одягнена, при зустрічі усміхнена, її батько ОСОБА_17 багато часу приділяє доньці. 
Свідок ОСОБА_8 є сусідом родини ОСОБА_20 , добре знає ОСОБА_17 та його сестру ОСОБА_21 . Зазначив, що дитина виглядає доглянутою, гарно ставиться до тітки та любить батька. Останні декілька місяців не бачив ні дружини ОСОБА_17 , ні доньки, що слідує з афідевіту від 12.12.2025.
Свідок ОСОБА_9 зазначила, що є сусідкою родини ОСОБА_20 , часто бачила біля будинку ОСОБА_17 з донькою або його сестру ОСОБА_21 з племінницею. ОСОБА_22 родина, працюють. Дитина виглядає доглянутою. Раптове зникнення дружини ОСОБА_17 з дитиною було для неї несподіванкою, про що вона зазначила в афідевіті від 12.12.2025.
Малолітня ОСОБА_4 в присутності психолога ОСОБА_23 в судовому засіданні в режимі відеоконференції із іншого залу судових засідань суду пояснила, що у неї нормальні відносини як з батьком так із матір`ю. Мама дбає про неї, надає їй підтримку, допомагає у навчанні. Їй було відомо, що вони з матір`ю переїжджають з м. Києва у м. Шепетівку, але вона не знала причини переїзду. У м. Шепетівці влаштувалися добре, живуть у гарній квартирі, вона має окрему кімнату, навчається в гімназії та має друзів. З татом з часу від`їзду спілкувалася лише по телефону, але тепер спілкування припинилося. У неї з матір`ю гарні стосунки, вони разом проводять час: граються, спільно переглядають фільми, а з батьком спільно час не проводили. Хоче проживати з мамою, бо з нею краще.
Представник позивача після дослідження доказів додатково пояснила, що позивач звертався до поліції з заявою про викрадення речей ОСОБА_1 , проте їй не відомо яке рішення було прийняте за результатом розгляду заяви. Позивач працює, проте їй невідоме місце його роботи. Підстави для позбавлення батьківських прав відповідачки зазначені у позовній заяві.
Відповідачка надала додаткові пояснення. Вказала, що позивач офіційно не працював, не працює і дотепер. Його сестра ОСОБА_6 дійсно допомагала їхній сім`ї матеріально, бо позивач не працював, оскільки переховується та уникає мобілізації на військову службу. Заперечила звинувачення в тому, що нібито викрала речі з квартири. При від`їзді з м. Києва забрала лише доньку та їхні особисті речі. В день від`їзду з м. Києва у квартирі була присутня сестра позивача, яка знала, що вони від`їжджають. Позивачу повідомила про їхній від`їзд по телефону. Коли влаштовувалася на роботу, то проходила перевірку щодо наявності у неї судимостей. Згідно отриманої інформації відомостей про те, що вона притягується до кримінальної відповідальності чи про наявність судимостей не має. Вона не має наміру повертатися у м. Київ та не має наміру поновлювати подружні відносини з позивачем через відсутність взаєморозуміння. Вони з донькою винаймають квартиру, але мають кращі умови для проживання ніж попередні, вона офіційно працевлаштована, займає адміністративну посаду та має перспективи кар`єрного росту. Не заперечує проти спілкування доньки з батьком, також не заперечує проти його зустрічей з дитиною, але в межах м. Шепетівка, оскільки через воєнний стан та постійні обстріли м. Києва не бажає наражати свою дитину на небезпеку. Вказала, що позбавлення її батьківських прав щодо старшої доньки в грудні 2014 року не може бути підставою щодо позбавлення батьківських прав щодо ОСОБА_5 . На той час, вона не мала роботи, виїжджала за межі України на роботу, а тому, щоб батьки могли забезпечувати інтереси її доньки, яку вона не могла взяти з собою, надала до суду згоду на позбавлення її батьківських прав. 
Норми права, які застосував суд та висновки суду
Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17, від 28 лютого 2023 року у справі № 363/1161/21. Отже судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.
У частині першій статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику ЄСПЛ як джерело права.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.
Оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06).
У рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» Суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З наведеного випливає, що доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останньої батьківських прав, покладено саме на позивача.
Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, представника органу опіки та піклування за місцем проживання малолітньої дитини, а також думку малолітньої дитини, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке.
Щодо позбавлення відповідачки батьківських прав
Суд зауважує, що позбавлення батьківських прав є виключним і надзвичайним засобом впливу на недобросовісних батьків. За загальним правилом, позбавлення батьківських прав можливе лише тоді, коли змінити поведінку батьків на краще неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Звертаючись до суду позивач не навів жодних обставин та доказів неправомірної поведінки відповідачки, її несумлінного ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, які б стали підставою для позбавлення її батьківських прав.
Позбавлення батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дітей на їх виховання, захист їх інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дітьми, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за встановлених обставин не доведено. 
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» (пункт 49), розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Таких виняткових обставин у цій справі не встановлено.
Суд зауважує, що позивачем не доведено, що відповідачка є тією особою, поведінка чи дії якої можуть свідчити про негативний вплив на доньку, а тому розрив сімейних відносин матері із донькою не відповідатиме її інтересам.
Посилання позивача на те, що його сестра, тітка дитини, опікувалася його донькою під час її проживання у м. Києві та надавала допомогу на утримання дитини шляхом перерахування коштів на банківську картку відповідачки для її потреб та потреб племінниці, а відповідачка не мала доходів та орендованого житла, не є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її доньки з тією метою, щ9об дитиною опікувався позивач та його сестра, адже відповідно до ч.1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Крім того, переїхавши у м. Шепетівку, де за поясненнями відповідачки, вона забезпечила безпечне місце проживання для доньки, з огляду на постійні обстріли Києва в умовах воєнного стану, відповідачка працевлаштувалась, займає адміністративну посаду, має постійний дохід, винаймає облаштовану квартиру, в якій для доньки забезпечені всі умови для проживання дівчинки її віку, в якій дитина має окрему кімнату.
Твердження позивача, що відповідачка неправомірно вивезла дитину з місця її постійного проживання та перешкоджає його спілкуванню з дитиною, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Так, суду не надано доказів, що місце проживання неповнолітньої дитини було визначене з батьком, за місцем реєстрації, а з огляду на те, що відповідно до ч.1 ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, дії відповідачки по переїзду разом з неповнолітньою донькою до м. Шепетівки для проживання через відсутність взаєморозуміння із батьком дитини, не суперечать вимогам законодавства.
Також, з часу переїзду відповідачки та дитини до м. Шепетівки, позивач не вживав заходів для особистих зустрічей з донькою, обмежившись спілкуванням із нею по телефону, не приймав безпосередньої участі у розгляді цієї справи, а на пропозицію суду прибути в судове засідання для безпосередньої участі в опитуванні малолітньої доньки, в судове засідання не з`явився. Крім того позивач не звертався і до органу опіки та піклування за місцем проживання дитини із заявою про визначення порядку та часу зустрічей із донькою, хоча неприязні відносини сторін не звільняють обох батьків від обов`язку в рівній мірі утримувати дитину до досягнення нею повноліття та не позбавляють права на спілкування з дитиною.
Суд відхиляє твердження сторони позивача про викрадення відповідачкою особистих речей сестри позивача з квартири, у якій вони спільно проживали, як підставу для позбавлення її батьківських прав. Крім того суду не надано відповідних судових рішень про визнання особи винуватою у вчиненні кримінального правопорушення чи інформації про внесення відповідних відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР у порядку визначеному законодавством.
Також суд не приймає до уваги побоювання позивача обумовлені тим, що відповідачка вже була позбавлена батьківських прав щодо першої дитини на підставі рішення суду в грудні 2014 року, оскільки таке рішення не має преюдиційного значення відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України.
Твердження позивача про його побоювання щодо безпеки дитини через його необізнаність про її місце перебування, а також про те, що відповідачка не захищає інтереси дитини, не забезпечує дитині ані право на навчання, ані права на житло також не підтверджується жодними доказами.
Так, під час розгляду цієї справи позивач дізнався про місце проживання дитини, місце її навчання та місцезнаходження гімназії, у якій дитина навчається, мав можливість відвідати доньку за місцем проживання та навчання, а також міг прийняти участь у заслуховуванні думки його доньки під час судового засідання проте в судове засідання не з`явився.
Відповідачка за місцем фактичного проживання у м. Шепетівці, уклала угоду з сімейним лікарем місцевого медичного закладу та обрала лікаря, який надає медичну допомогу дитині. Також дитина влаштована до навчального закладу, відповідачка винайняла двокімнатну квартиру, в якій у дитини є окрема кімната, цікавиться навчанням дитини та відповідально ставиться до її виховання, регулярно відвідує школу. Натомість батько дитини позивач у справі участі в шкільному житті дитини не бере, навчальний заклад не відвідує, з класним керівником не контактує. 
Суд зауважує, що особисті конфліктні відносини між батьками не можуть шкодити правам дитини на гармонійний розвиток та належне виховання і забезпечення її найкращих інтересів з боку обох батьків.
Також суд враховує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд в своїй практиці в аналогічних спорах неодноразово звертав увагу на те, що аналіз міжнародних стандартів по захисту прав дитини та практики цього суду свідчить, що при розгляді спорів, пов`язаних із захистом прав дитини, в судовому рішенні необхідно наводити мотиви врахування (неврахування), які стосуються: того, як враховувались якнайкращі інтереси дитини, які елементи, залежно від специфіки спору, брались до уваги для визначення їх змісту; чи враховано думку дитини або чи наведено підстави її неврахування; оцінки висновку органу опіки та піклування або причин, що зумовили неможливість отримання такого висновку; відповіді на твердження про застосування домашнього насильства; залежно від обставин конкретної справи рівня розвитку дитини, соціально-психологічних рис дитини, умов її проживання та навчання, безпеки, ситуації в сім`ї і взаємовідносин з дорослими тощо.
Актуальність кожного з таких елементів буде залежати від обставин конкретної справи, де одним буде надаватись більша вага, ніж іншим (постанова Верховного Суду від 14 березня 2025 року у справі № 527/955/24).
З урахуванням якнайкращих інтересів дитини, з огляду на відсутність даних про те, що відповідачка притягувалася до відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, відсутність доказів свідомого винного ухилення від виконання батьківських обов`язків та свідомого нехтування ними, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про позбавлення відповідача батьківських прав.
Щодо визначення місця проживання дитини
Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Згідно із частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку (постанова Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18).
Міжнародні стандарти та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах (див. постанову Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі № 223/306/20).
Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Вирішуючи спір щодо місця проживання малолітньої дитини суд враховує ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. 
Так, суд встановив, що малолітня донька сторін більше прихильна до матері, суду пояснила, що хоче проживати з мамою, бо з нею краще, адже з мамою можна погратися, переглядати фільми, мама допомагає з навчанням, на запитання представника позивача як вона проводила час з батьком, дитина відповіла – ніяк, хоча бажає спілкуватися і з батьком.
Суд позбавлений можливості врахувати особисті якості позивача, його взаємини з донькою, оскільки на пропозицію суду сторона позивача не надала жодних відомостей про особу батька, а сам позивач не приймав безпосередньої участі у розгляді справи, яка стосується інтересів його малолітньої дитини.
Суд враховує, що дитина вже тривалий час проживає з відповідачкою, яка сумлінно ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків - створила для дитини належні умови для проживання, виховання і розвитку, турбується про її навчання, враховує інтереси дитини, які відповідають її віку та реалізує їх через ігри, перегляд фільмів, навчання тощо.
Суд також враховує, що окреме проживання батьків є тяжким психологічним навантаженням для дитини, що привело до кардинальних змін в її житті: нове оточення та місце проживання, нове місце навчання, нові друзі, неможливість спілкування з двома батьками одночасно та зауважує, що внаслідок неможливості батьків зберегти відносини або домовитися, дитина не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства 
З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини в їх сукупності, висновок органу опіки та піклування та думку малолітньої дитини, суд дійшов висновку, що залишення місця проживання дитини з матір`ю матиме більш позитивний вплив на дитину, ніж визначення її місця проживання разом із батьком, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Розподіл судових витрат.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд відмовив у задоволенні позову повністю, судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 164, 165 СК України, суд,
вирішив:
в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, орган опіки та піклування Шепетівської міської ради Хмельницької області про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Московським РУГУ МВС України в місті Києві, РНОКПП НОМЕР_3 ;
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 , паспорт № НОМЕР_4 , виданий 05.05.2017, орган видачі 6831, РНОКПП НОМЕР_5 ;
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:
орган опіки та піклування Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, місцезнаходження: с. Судилків, вул. Героїв Майдану, буд.54, Шепетівського району Хмельницької області, ЄДРПОУ 44067331;
орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради, місцезнаходження: м. Шепетівка, вул. Соборності, буд.4, Хмельницької області, ЄДРПОУ 04060789;
орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика васильківська, буд.28, ЄДРПОУ 37413735.
Повний текст рішення складений 16.06.2026.

Суддя:         Неоніла БЕРЕЗЮК