Справа № 569/15271/26

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
11 вересня 2026 року м. Рівне
Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Костюк О.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
1. Опис обставин, встановлених під час розгляду справи
09.06.2026, о 09 год 40 хв, в м. Рівне по вул. Степана Бандери, 15, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №494 від 09.06.2026, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
2. Пояснення осіб, які беруть участь в справі про адміністративне правопорушення
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Коваленко Т.В. звернулася до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. На доведення доводів посилалася на порушення безперервності відеофіксації, проведення огляду ОСОБА_1 неуповноваженою особою, на те, що в ході огляду не забезпечено відібрання зразків крові та сечі. Крім того, вказала, що згідно технічних характеристик приладу «Drager Alcotest» границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати +/- 0,06 проміле – у діапазоні від 0 до 0,8 проміле, тому, враховуючи результат огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я (0,29 проміле), вміст алкоголю в повітрі, що видихав останній, не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права. 
В судовому засіданні захисник Коваленко Т.В. підтримала клопотання з мотивів, викладених у ньому.
3. Мотиви суду
Заслухавши пояснення захисника Коваленко Т.В., дослідивши матеріли справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.
За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є зокрема керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Суб`єкт зазначеного правопорушення спеціальний особа, яка керує транспортним засобом.
Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується умисною формою вини у формі прямого умислу.
Зі змісту сформульованої у ст. 130 КУпАП диспозиції слідує, що вона є бланкетною, а тому при кваліфікації слід керуватися законодавчими чи іншими нормативними актами щодо безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту.
Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція).
За приписами п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Отже, законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів обов`язок пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.
Відповідно до вимог п. 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я.
Водночас суд звертає увагу, що згідно з п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Пункт 7 розділу ІІ Інструкції визначає, що встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Водій ОСОБА_1 погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм законодавства держави Україна, проте вимоги вказаного пункту ним дотримано не було.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими та оціненими в ході судового розгляду доказами.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №688003 від 09.06.2026 встановлено час, місце та спосіб вчинення адміністративного правопорушення.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП компетентним органом, в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено, як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи. При цьому, будь-які зауваження щодо змісту вказаного протоколу відсутні.
Отже такий доказ суд вважає належним та допустимим, крім того, обставини, викладені у вищезазначеному протоколі, підтверджуються й іншими доказами, наявними у справі.
Зі змісту акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 09.06.2026 вбачається, що огляд ОСОБА_1 проводився на місці зупинки транспортного засобу, у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд проводився за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», результати огляду 0,46 проміле.
Згідно чека газоаналізатора «Драгер» тест №2410 вміст алкоголю становить 0,46 проміле.
З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.06.2026 вбачається, що ОСОБА_1 доставлявся працівниками поліції в заклад охорони здоров`я, де пройшов медичний огляд.
Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №494 від 09.06.2026 встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.
Як вбачається з Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №494 від 09.06.2026 вміст алкоголю становить 0,29 проміле.
Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом був досліджений відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.
Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.
Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівниками поліції зупинений транспортним засобом «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_2 , в ході спілкування та перевірки документів у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. В подальшому працівниками поліції запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager», на що ОСОБА_1 погодився, результат огляду становив 0,46 проміле, останній не погодився з таким результатом, погодився пройти такий огляд в медичному закладі (файл «clip-0», хронологічний відрізок: 09:41:40 і далі за відео). За результатами медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (файл «clip-1», хронологічний відрізок: 10:03:20 і далі за відео).
Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, отриманий у встановленому законом порядку, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
4. Оцінка доводів сторони захисту
4.1. Щодо проведення огляду неуповноваженою особою
Твердження захисника про те, що проведення огляду, направлення на огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення віднесено до повноважень службових осіб Військової служби правопорядку, є такими, що не ґрунтуються на приписах закону з наступних підстав.
Відповідно до ст. 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Оскільки правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, віднесено до правопорушень на транспорті, то військовослужбовець винний у його вчинені, повинен нести адміністративну відповідальність на загальних засадах. Тому і проведення огляду та направлення на огляд водія-військовослужбовця на стан сп`яніння, складання протоколу відповідно до приписів ст. ст. 255, 266 КУпАП віднесено до повноважень органів Національної поліції.
4.2. Щодо допустимої похибки технічного приладу
Посилання захисника, що з урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю 0,29 проміле не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права, є неспроможними, оскільки відповідно до інструкції з експлуатації газоаналізатору «Drager Alcotest 6810» границі допустимої похибки становить 0,042 проміле (в інтервалі діапазону вимірювань від 0 до 0,84 проміле), в той час як прилад показав результат 0,29 проміле, що перебуває поза межами допустимої похибки.
Посилання сторони захисту на положення Віденської конвенції про дорожній рух є безпідставним, оскільки ця міжнародна угода не встановлює конкретних порогових значень вмісту алкоголю, а лише зобов`язує держави-учасниці передбачати в національному законодавстві відповідальність за керування у стані сп`яніння. Таким чином, визначення допустимих показників належить до компетенції національного законодавства, і в Україні ці межі чітко закріплені у зазначеній Інструкції.
4.3. Щодо безперервності відеозапису
Не заслуговують на увагу посилання захисника Коваленко Т.В. на те, що відеозапис не вівся безперервно, що ставить під сумнів законність відеозапису, який міститься в матеріалах справи.
Суд наголошує, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою бодікамери працівника поліції, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.
З відеозапису вбачається, що події, викладені в протоколі про адміністративні правопорушення, які мають значення для встановлення обставин адміністративного правопорушення та кваліфікації дій ОСОБА_1 , а саме факт керування транспортним засобом, встановлення ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проходження водієм вказаного огляду, незгода з його результатами, пропозиція поліцейського пройти такий огляд в медичному закладі та огляд ОСОБА_1 в медичному закладі зафіксовані на відеозаписі, що узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП.
4.4. Щодо проходження огляду в медичному закладі
Суд критично ставиться до доводів захисника про те, що склад адміністративного правопорушення відсутній у зв`язку з тим, що водію було відмовлено в праві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння шляхом відбору крові або сечі як біологічного матеріалу для дослідження.
Як вбачається з відеозаписів із бодікамер поліцейських, під час проведення огляду в медичному закладі ОСОБА_1 жодної пропозиції взяти в нього кров чи інші зразки біологічного середовища не висловлював.
Відповідно до приписів п. 12 розділу ІІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Пунктом 13 Інструкції встановлено, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
Таким чином, Інструкцією перелічені можливі варіанти отримання біологічних зразків для проведення огляду лікарем та вид яких для проведення медичного дослідження обирає саме лікар для правильного проведення медичного дослідження та отримання його дійсних результатів, виходячи із обставин, які були наявні на момент проведення огляду. В протилежному випадку, можливість обирати особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, який вид біологічного середовища надати, призвело б до затягування проведення самого медичного огляду, оскільки така можливість створює для цього очевидні можливості, а сам результат міг би мати показники, які не відповідають дійсності.
Поряд з цим, у разі фізіологічної неспроможності надати певний вид біологічного середовища особа, що притягається до адміністративної відповідальності, не позбавлена можливості заявити лікарю-наркологу, який проводить огляд клопотання про зміну виду біологічного середовища з відповідним обґрунтуванням поданого клопотання.
Право проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння шляхом аналізу крові порушене не було, адже ОСОБА_1 ніхто умисно не позбавляв можливості здати кров на дослідження.
Разом з тим, ОСОБА_1 після події, що відбулася, не звернувся до іншого медичного закладу для проведення дослідження та спростування висновку про перебування в стані алкогольного сп`яніння, а також не оскаржив вказаний висновок у передбаченому законом порядку.
За вказаних обставин, у суду відсутні підстави ставити під сумнів медичний висновок про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.
5. Мотиви призначення адміністративного стягнення
При накладенні стягнення, суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Суд звертає увагу на те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створює підвищену небезпеку, як для самого водія, так і для його пасажирів та інших учасників дорожнього руху і може призвести до тяжких непоправних наслідків.
Суд враховує, що притягнення до адміністративної відповідальності водіїв за вказане правопорушення пов`язано із необхідністю створення безпечних умов для учасників дорожнього руху, збереження життя і здоров`я громадян.
Підвищення ефективності впливу на дисципліну учасників дорожнього руху забезпечується чітким визначенням правових санкцій за вчинення такого правопорушення.
При цьому, суд виходить з того, що при визначенні стягнення необхідно враховувати його виховну дію, оскільки покарання, повинно бути направлено не тільки на забезпечення виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень, а також повинно бути спрямовано на попередження вчинення правопорушень іншими особами.
Із врахуванням особи правопорушника, виходячи із характеру вчиненого правопорушення, яке є тяжким, зважаючи на суспільну небезпечність правопорушення, підвищену соціальну чуттєвість та визначені законодавцем вид та розмір адміністративного стягнення, з метою належного виховання правопорушника, запобіганню вчинення нових правопорушень, враховуючи ступінь його вини та обставини правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Реквізити для оплати штрафу: Отримувач: ГУК у Рівненському області/ Рівненська область/21081300. Код отримувача (ЄДПРОУ): 38012494. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку: UA218999980313020149000017001. Код класифікації доходів бюджету: 21081300. Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі).
В разі несплати порушником в п`ятнадцятиденний строк сума штрафу відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП буде стягнута в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі. Квитанцію про сплату штрафу та судового збору необхідно надати суду в цей же строк.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Реквізити для оплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783. Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Олег КОСТЮК